ПОСТАНОВА

Іменем України

17.03.2026 року м. Бар Вінницька область

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Барського районного суду надійшло дві справи про адміністративні правопорушення: № 125/697/25 та № 125/613/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_1 26.03.2025 о 20:30 год. по вул.. Кармелюка в с. Заможне Жмеринського району Вінницької області керувала автомобілем «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, не врахувала дорожньої обстановки, не впоралася з керуванням, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo» державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушила п. 11.3, п. 11.4, п.2.9а, ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер 6810». Результат огляду 3,11 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Борсуківська К.О. вказала, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, проти обвинувачення заперечує. Вважає дії працівників поліції при оформленні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_2 незаконними з огляду на порушення ними п. 8 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 N? 1452/735 у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. Як вбачається з відеозапису події, як підставу для проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" працівниками поліції було оголошено - наявність ДТП. Проте, внаслідок ДТП немає осіб, що загинули або травмовані, тому така підстава не було законною підставою для пропозиції водію пройти огляд на стан сп?яніння. Крім цього, відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану. Обов?язок водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, виникає саме після озвучення поліцейським підозри щодо перебування його у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто, поліцейським зазначається, які саме ознаки алкогольного або іншого сп?яніння він вбачає у водія транспортного засобу і саме ці ознаки є підставою для законності вимоги про проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку. Водночас, згідно відеозапису працівниками поліції взагалі не зазначено ознак сп?яніння водію ОСОБА_1 , які стали підставою для проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння. Зазначені працівниками поліції у фабулі протоколу ознаки алкогольного сп?яніння, які не були озвучені водію на місці зупинки, позбавляють особу, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювати ефективний захист своїх прав та інтересів, адже вона позбавлена можливості оспорити конкретні факти, які є фундаментальними при розгляді справи, однак які не мають чіткого вираження. Поліцейським не роз`яснено ОСОБА_1 порядок застосування спеціального технічного засобу.

Клопотала про закриття провадження у справі за ст. 124 у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП суд приходить до наступного висновку.

В порядку статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення протоколами про адміністративні правопорушення: ЕПР1 № 282582 від 26.03.2025; ЕПР1 № 282612 від 26.03.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.03.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; схемою ДТП.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

За таких підстав, ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпА та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховується її особа, ступінь вини, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Стаття 30 КУпАП (із змінами та доповненнями) не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Зазначене кореспондується з правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету стягнення, а відтак враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 126, 130 КУпАП, суд може призначити додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

Правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП не є триваючим та відповідно до даних протоколу було вчинені 26.03.2025 року.

На підставі викладеного, приходжу висновку, що станом на день розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закінчилися строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Керуючись статями 245, 280, 283-285 КУпАП, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн. на користь держави.

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суддя: