Провадження № 33/824/358/2026 Категорія, ст.124, ч. 1ст. 130 КУпАПДоповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням ст.36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою, 14 липня 2025 року близько 18 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Богатирській, 6-А, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Honda», моделі «Accord», н. з. НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «Chery», н. з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, 14 липня 2025 року близько 18 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Богатирській, 6-А, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Honda», моделі «Accord», н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився, що було зафіксовано технічним засобом відеозапису (нагрудні камери патрульних поліцейських).

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, якими встановлюється винуватість ОСОБА_1 у порушенні саме п.2.3 б Правил дорожнього руху, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога для підтвердження факту керування без зазначення ознак будь-якого сп`яніння і причин з яких у працівників поліції виникли підозри щодо перебування останнього в такому стані.

Крім того, зазначає, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, складено працівником поліції 14.07.2025 о 18 год. 05 хв., тобто, в той самий час, коли ОСОБА_1 ще керував транспортним засобом, а не отримав пропозицію проїхати в лікарню для проведення огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що докази, які містяться в матеріалах справи в своїй сукупності не дають підстав вважати, що вина ОСОБА_1 відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, доведена.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та захисник на апеляційний розгляд не з`явилися , про час та місце судового засідання повідомлені, клопотань про відкладення не направили.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно з вимогами п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу, у відмові особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, за обставин, викладених у постанові, стверджується доказами, що містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 №391641 та № 391673 від 14.07.2025 року, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, з якої вбачаються пошкодження, які отримали автомобілі під час зіткнення, письмовими поясненнями, відеозаписами події з бодікамери поліцейського.

Сукупності доказів по справі суддя надав належну правову оцінку та дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з постанови ОСОБА_1 , визнаний винуватим у порушенні вимог п.13.1 ПДР, що перебуває у прямому причинному зв`язку із механічними пошкодженнями транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги не містять спростувань таких висновків, а посилання апеляційної скарги на відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3 «б» ПДР не свідчить про те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на окремі невідповідності часу складання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та часу вчинення адміністративних правопорушень, зазначених у відповідних протоколів, є слушними, проте вони носять технічний характер , не є істотними, не впливають на правильність судового рішення та не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог ПДР.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога без встановлення ознак сп`яніння спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано, як працівник поліції вказує на ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені ним у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та порушення мови.

Інших доводів, якими б ставилося під сумнів правильність висновків судді, апеляційна скарга не містить.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Порушень норм процесуального закону, які б могли слугувати безумовними підставами зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 05 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль