1Справа № 335/2051/26 3/335/670/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Макаров В.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 о 19 год. 34 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , при виїзді з двору будинку №23 по вулиці В. Зайцева у місті Запоріжжя, не надав перевагу в русі транспортному засобу ЗАЗ 110206, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «б» п. 2.3. ПДР України; п. 10.2. ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав.

Суддя, вислухавши правопорушника, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 594273 від 17.02.2026, вона знайшла своє підтвердження достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: схемою місця ДТП; фототаблицею місця події та фотографіями пошкодження транспортних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог пп. «б» п. 2.3. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з вимогами п. 10.2. ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував усі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не дотримався вимог пп. «б» п. 2.3 та п. 10.2 ПДР України, що перебуває в причинному зв`язку з характером настання дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вчинення правопорушення під час дії воєнного стану, враховуючи відношення до скоєного ОСОБА_1 , який свою вину визнав, суд вважає за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 , необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 40-1, 124, 280, 283, 294 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров