Провадження №3/447/290/26
Справа №447/278/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20.01.2026 о 01:30 год. у с. Красів на автодорозі М 06 Київ-Чоп 569 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ TF699P», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати у заклад охорони здоров`я для проходження лікарського огляду на стан наркотичного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився. Також було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами Миколаївським районним судом Львівської області строком на 5 років. Таким чином, двічі протягом року після вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 17.02.2026, 05.03.2026 та 23.03.2026 ОСОБА_1 не з`являвся, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань від такого до суду не надходило.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення розгляду справи, оскільки отримував судові повістки про його виклик до суду, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду, та містяться у матеріалах справи.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, статтею 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 3 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність у такому випадку настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 3 вищевказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Наявність кількох ознак наркотичного сп`яніння зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №570607 від 20.01.2026, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення.

Таким чином, усі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доведені сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №570607 від 20.01.2026 складено саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку двічі протягом року після вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується проведеним оглядом відеозаписів, долучених до матеріалів справи, на яких зафіксовано наступне.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що відеозапис подій вівся на нагрудних камерах працівників поліції, а також з відеореєстратору патрульного автомобіля.

20.01.2026 патрульний автомобіль слідував із увімкненими проблисковими маячками за автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

На інших відеозаписах, запис яких був здійснений на бодікамери працівників поліції, працівник поліції вказав на те, що він підозрює, що водій автомобіля реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , який назвався ОСОБА_1 , перебуває у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 вказав, що не вживає наркотиків. Поліцейський покликався на те, що ОСОБА_1 вже двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 вказав, що йому таке відомо. На пропозицію працівника поліції пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відповів, що «він нікуди не їде». Після цього поліцейський запитав чи розуміє наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з урахуванням того, що він неодноразово був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На що ОСОБА_1 відповів, що розуміє. Поліцейський повідомив, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 3 ст. 130 КУпАП, чи він це розуміє, та чи буде підписувати протокол, на що ОСОБА_1 відповів, що розуміє, від підпису відмовляється, від отримання копії відмовляється. Працівник поліції відсторонив від керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався, надав пояснення щодо суті порушення, які долучені до матеріалів на окремому аркуші. Протокол підписувати відмовився, копію такого отримувати відмовився.

Адміністративне правопорушення було вчинене 20.01.2026, проте, ОСОБА_1 не звернувся до медичного закладу для проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, попри наявність направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2026.

Зібрані докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому діянні. Відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений у судовому засіданні, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню.

Працівниками поліції виконано вимоги чинного законодавства, разом із цим, водій не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР України, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №570607 від 20.01.2026; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2026; проведеним оглядом відеозапису, долученого до матеріалів справи; поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20.01.2026, долученими до матеріалів справи; витягом постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 07.07.2025 з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №447/1844/25, яка набрала законної сили 18.07.2025, витягом постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 22.09.2025 з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі №447/2866/25, яка набрала законної сили 03.10.2025, та іншими долученими до справи матеріалами.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає різне покарання для водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, але не маючи посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм у розумінні ПДР та положень ст. 130 КУпАП, а тому підлягає покаранню у виді штрафу.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

В абзаці 3 пункту 28 вищевказаної постанови зазначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Поряд із цим, ч. 3 ст. 30 КУпАП визначено, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 22.09.2025 у справі №447/2866/25, яка набрала законної сили 03.10.2025, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років; за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки; за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 призначено остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років.

Таким чином, станом на 23.03.2026 невідбута частина зазначеного стягнення на становить 4 роки 6 місяців 11 днів, які підлягають приєднанню за правилами ч. 3 ст. 30 КУпАП.

Суддя бере до уваги те, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, на час вчинення адміністративного правопорушення досяг 17-річного віку.

Так, положеннями ст. 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою

статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195

цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що до ОСОБА_1 постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 07.07.2025 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, було застосовано захід впливу у виді попередження. Проте, такий належних висновків для себе не зробив та знову вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 5 ст. 126 КУпАП, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 22.09.2025 у справі №447/2866/25, яка набрала законної сили 03.10.2025, на загальних підставах, суддя приходить висновку, що у зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, беручи до уваги тяжкість ймовірних наслідків, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий належить іншій особі ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 13, 30, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 цією

постановою, приєднати невідбуту частину стягнення та призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 14 (чотирнадцять) років 6 (шість) місяців 11 (одинадцять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.