Номер провадження: 33/813/218/26
Номер справи місцевого суду: 522/2115/25
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №23099, 26 січня 2025 року о 20-й годині 46 хвилини в м. Одесі по вул. Пироговська, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «ООМЦПЗ» ООР відмовився на місці зупинки, ПВР:471471:470877, чим порушив п.2.5.Правил дорожнього руху -відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що відповідальність передбачена статтею 130 ч.1 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись з вищевказаною постановою суду, 15.12.2025 захисник ОСОБА_1 адвокат Слабнюк В.М. подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не встановив фактичних обставин у їх сукупності, не дав належної оцінки доказам та не мотивував відхилення позиції захисту. Судом не було враховано, що ініціювання перевірки на стан наркотичного сп`яніння відбулось протиправно. У протоколі та направленні на медичний огляд наведено різні ознаки стану сп`яніння, що ставить під сумнів об`єктивність та послідовність фіксації таких даних. На відеозаписі з нагрудних камер не зафіксовано жодних дій патрульних поліцейських, які б свідчили про проведення ними будь-яких об`єктивних заходів для встановлення зазначених ознак. Допитані в судовому засіданні свідки працівники поліції не змогли надати пояснень щодо виявлення ними ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Судом першої інстанції залишено поза увагою фактичне позбавлення ОСОБА_1 можливості пройти медичний огляд. Працівниками поліції не було належно роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після приїзду іншого екіпажу патрульної поліції, останні роз`яснили йому наслідки відмови, та ОСОБА_1 наполягав на проведені огляду, однак працівники поліції зазначили, що вже пізно оскільки складається протокол. Наявне в матеріалах справи направлення не відповідає протоколу, складене з порушенням та не може вважатись належним і допустимим доказом, оскільки є незаконним і суперечить процесуальним нормам. Судом першої інстанції не було надано оцінки доказам наданим стороною захисту, лабораторним дослідженням №932 від 31.01.2025 про відсутність в організмі ОСОБА_1 наркотичних речовин.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Слабнюк В.М. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Проте такі вимоги судом першої інстанції в повній мірі не дотримані.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписи п.2.5 Правил дорожнього руху передбачають обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (тобто, відповідно до п.3 цієї Інструкції, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей (а.с.1, 2).

Проте зміст відеозапису свідчить, що про існування подібних ознак сп`яніння працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомлялось, координація руху, реакція очей на світло не перевірялась, а вимога про проходження огляду на стан сп`яніння виникла після конфлікту, який виник з початку зупинки транспортного засобу між працівниками поліції та ОСОБА_1 з причин зупинки, при цьому підставою для підозри перебування у стані сп`яніння працівником поліції названа жвава та некоректна поведінку останнього, що не відповідає тим ознакам, які зазначені в протоколі як підстава направлення на огляд.

Водночас з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими, мав звичайний вигляд та колір обличчя, чітко відповідав на їх запитання, його поведінка відповідала обстановці.

Зміст відеозапису також свідчить про те, що він не є безперервним, у надані повного запису апеляційному суду відмовлено, при цьому один із фрагментів свідчить про те, що в подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд, але працівник поліції відмовив в його проведенні, оскільки вже запізно і він може поїхати самостійно. Також запис у наданому обсязі не надає підстав дійти висновку про те, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 зміст та наслідки відмови від проходження огляду.

Отже, відеозаписом підтверджено те, що вимога пройти огляд не була обумовлена наявністю тих ознак сп`яніння, які зазначенні в протоколі, виникла лише після виникнення конфліктної ситуації з ОСОБА_1 щодо обґрунтованості причин зупинки, що не відповідає приписам нормативно-правових актів, які регламентують порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 не роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду, а при подальшій наданні згоди на проходження огляду відмовили з причин того, що до цього пропозиція була відхилена, що не передбачено підставою відмови у забезпеченні проходженні огляду, коли особі у встановленому порядку вчасно не роз`яснили наслідки відмови.

При цьому працівники поліції не вжили жодних заходів щодо встановлення ознак наркотичного сп`яніння, не повідомили про існування саме таких, що могло надавати підстави піддавати сумніву правомірність пред`явлених ОСОБА_1 вимог пройти огляд.

Викладене свідчить про недотримання працівниками поліції вимог п.п.2,4 розділу І та п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Невідповідність викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення обставинам, зафіксованим на відеозаписі, залишилася поза увагою суду першої інстанції, що свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи, суд першої інстанції не надав належну процесуальну оцінку вищенаведеним обставинам, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, згідно відомостей протоколу, які не узгоджуються з рештою досліджених доказів.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, у справі відсутні докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, з мотивів та підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2025 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова