Провадження №3/447/453/26
Справа №447/847/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Бачун О.І. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , начальник групи документального забезпечення-тимчасово виконуючий обов`язки начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2

за частиною 2 статті 172-14Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

01.03.2026року о 19год.30хв. на території ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) капітан ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, будучи військовою службовою особою, під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, перевищив свої службові повноваження та вчинив дії , які явно виходять за межі наданих прав чи повноважень, як тимчасово виконуючий обов`язки начальника відділу обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . В порушення вимог « Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Вимог функціональних обов`язків начальника відділення, ОСОБА_1 01.03.2026року о 19:30год. дав розпорядження військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 розмістити та утримувати громадянина ОСОБА_2 на території ІНФОРМАЦІЯ_3 у приміщенні взводу охорони за адресою АДРЕСА_3 . Встановлено, що громадянин ОСОБА_2 був доставлений групою оповіщення та не перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Громадянин ОСОБА_2 в період з 01.03.2026 по 04.03.2026 перебував без законних на те підстав на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приміщенні взводу охорони за адресою АДРЕСА_3 та близько 01:00год. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у вказаному приміщенні.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 04.03.2026року №13/26 причиною смерті ОСОБА_2 являється « Гостра серцево-судинна недостатність. Дипатаційна кардіоміопатія».

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст.3,68 Конституції України, вимог ст.ст.11,16,58,59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та функціональних обов`язків, затверджених начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , виходячи за межі наданих йому прав та повноважень законом, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами та іншими нормативно правовими актами, без законних на те підстав у період з 01.04.2026 року по 04.03.2026 року утримував на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приміщенні взводу охорони, за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-14 КУпАП, а саме перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав. Крім цього подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд доходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Згідно статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

У статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій;

Відповідно до статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізаційна підготовка та мобілізація здійснюються на основі додержання прав громадян.

Відповідно до Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період регулюється.

Цей Порядок визначає зокрема: процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Керівники територіальних органів (підрозділів) поліції з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації): організовують проведення поліцейськими перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, та у разі відсутності у такої особи військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) чи наявності інформації в реєстрах та базах (банках) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, про розшук такої особи здійснення адміністративного затримання та доставлення такої особи до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки (п.16 Порядку).

Відповідно до п. 28 Порядку, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

За перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, передбачена відповідальність за ст. 172-14 КУпАП. Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Разом з тим, ОСОБА_1 указаних вимог не виконав, а саме перевищив військовою службовою особою влади чи службових повноважень в умовах особливого періоду.

Суд доходить до такого висновку на підставі оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом закону, підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до витягу з наказу №419 від 20.12.2025року начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , капітана ОСОБА_1 призначено тимчасово виконуючим обов`язки начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2

Так, згідно з Протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ЛВ за №58 від 06 березня 2026 року, начальник групи документального забезпечення-тимчасово виконуючий обов`язки начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 без законних на те підстав у період з 01.03.2026 року по 04.03.2026 року утримував на території на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приміщенні взводу охорони, за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_2 .

Із доповіді про факт смерті військовозобов`язаного від 04.03.2026року, вбачається, що 04.03.2026року о 01год.00хв. інструктор відділу рекрутингу ІНФОРМАЦІЯ_3 сержант ОСОБА_3 виявив, що ОСОБА_4 лежить у ліжку без ознак життя.

04.03.2026 року оперативним черговим штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 складено довідку №1038 про смерть військовозобов`язаного ОСОБА_2 в ІНФОРМАЦІЯ_5 в період 04.03.2026року.

Як вбачається із Журналу реєстрації відвідувань громадян ІНФОРМАЦІЯ_6 , 02.03.2096року ОСОБА_2 о 00:02год. прибув в приміщення відділу та о 00:34 вийшов із приміщення.

04.03.2026року о 08:05:13 ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області внесено відомості до ЄРДР за №0000098 за ч.1 ст.115 КК України за фактом виявлення в одному із приміщень, що на стадіоні « Ювілейний» по вулиці В.Великого,24 м.Миколаїв, труп ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . При зовнішньому огляді труп без ознак насильницької смерті.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 04.03.2026року №13/26 виданого Львівським ЛОБСМЕ причиною смерті ОСОБА_2 являється « Гостра серцево-судинна недостатність. Дипатаційна кардіоміопатія».

Згідно з Довідкою №2025-0812-1206-1938-7 військово-лікарської комісії від 12.08.2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 придатний до військової служби. Опис діагнозу: гіпертонічна хвороба І ст. СН 1.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 06.03.2026 року встановлено, що ОСОБА_2 не перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки проживав у АДРЕСА_1 , а цей населений пункт не входить до району меж відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім цього, після доставки ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 його не було поставлено на військовий облік у зазначеному відділі, оскільки проводився пошук військової частини, яка б прийняла його на військову службі.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 72-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

За таких обставин суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП у виді штрафу.

Окрім того, відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому цим законом.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення порушникові постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляція на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя Бачун О. І.