Справа № 699/357/26
Номер провадження № 3/699/168/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Мельник А.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шевченко Мангишлацької області Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, інші дані суду не відомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

З проколу про адміністративне правопорушення від 06.03.2026 серії ВАД №144519 вбачається, що 06.03.2026 о 15:00 год гр ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в сторону невідомої особи, чим порушив громадський порядок.

Дії ОСОБА_1 , зазначені у протоколі, кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Адміністративний матеріал, крім протоколу, містить письмові пояснення свідка ОСОБА_2 .

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Згідно з п. 2 ст. 278 КУпАП, одним з питань, яке вирішує суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, є питання щодо правильності складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 173 КУпАП передбачає, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Водночас, ОСОБА_1 стверджував, що порушень не допускав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце вчинення, прізвище особи, відносно якої було вчинено правопорушення, її пояснення не додані.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що відповідно до положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати ані фактичні обставини, ані кваліфікацію, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національною судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Направлений на розгляд суду адміністративний матеріал не містить відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Ураховуючи наведений судом аналіз положень закону та наданих доказів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а отже з цих підстав провадження у справі слід закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 187, 247, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 06.03.2026 серії ВАД №144519 щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Мельник А.В.