КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Клочкової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Клочкової А.О. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 19 вересня 2025 року о 00 год. 30 хв. в с. Гнідин, вул. Нова, 5, рухаючись на транспортному засобі «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відео запис. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування не порушуючи правила дорожнього руху, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Клочкова А.О. подала апеляційну скаргу, у якій просить постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що судом першої інстанції було розглянуто справу поверхнево, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи. Захисник звертає увагу на порушення встановленого порядку огляду водіїв на стан сп`яніння та відсутності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення. Склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, існує за одночасної наявності наступних обставин: ???в особи, яка керує транспортним засобом, наявні ознаки сп`яніння, та ???особа, яка керує транспортним засобом відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду. Однак, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 і підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами, він не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки в порушення, встановленої ст. 266 КУпАП процедури, жоден з працівників поліції не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі після його відмови від огляду на місці з використанням Драгера, хоча і повідомляли, що розцінюють його дії, як відмову від проходження огляду на місці зупинки (06:40 хв.. 09:41 хв., 09:52 хв., 10:04 хв. 11:09 хв. відеозапису). Отже, на відеозаписі зафіксовано, що працівником поліції декілька раз було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер чи відмовитися від проходження огляду, при цьому не роз`яснюючи правові наслідки такої відмови і не пропонуючи проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду.

Також захисник звертає увагу суду на те, що той факт, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду в лікарні, додатково підтверджується і поясненнями працівника поліції, які зафіксовані на відеозаписі, де під час ознайомлення з протоколом працівник поліції вказує ОСОБА_1 що відносно нього складено протокол за відмову на місці зупинки (12:46 хв. відеозапису). Таким чином, вказані вище обставини свідчать про недотримання встановленого законом порядку огляду, а саме порушення ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП, п.6 Порядку від 17 грудня 2008 р. №1103, п.п. 6, 7 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, що прямо вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - в діях ОСОБА_1 , відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від законного порядку огляду, оскільки від проходження такого огляду він не відмовлявся, що у свою чергу виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, апелянт зазначає про провокацію з боку працівників поліції. Відеозаписом, наявним в матеріалах справи підтверджується, що працівниками поліції фактично самостійно було спровоковано ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та у подальшому склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що у процесі спілкування з працівниками поліції, останні схиляли ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема, повідомляючи йому, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності право на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. (09:23 хв. відеозапису). Отже, у даному випадку, патрульний поліцейський, будучи посадовою особою, яка наділена повноваженнями роз`ясняти права та обов`язки особи під час складання протоколів, а також проведення дій, пов`язаних із їх складенням, повідомив порядок проходження огляду у спосіб, що не передбачений законом, чим ввів в оману ОСОБА_1 та склав протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, мала місце провокація вчинення правопорушення працівниками поліції, яка полягає у схилянні особи, суб`єктом владних повноважень, до певних протиправних дій з метою подальшого їх виявлення та порушення питання адміністративного переслідування.

Захисник звертає увагу на порушення процедури застосування технічних засобів, які мають функцію відеозапису, зокрема, на відеозаписах не зафіксовано всього процесу спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 та всього процесу оформлення адміністративного матеріалу. Як вбачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів з відеорестратора патрульного автомобіля, працівники поліції зупинили ОСОБА_1 о 00 год. 23 хв., при цьому нагрудні відеореєстратори ввімкнули лише о 00 год. 35 хв., тобто лише через 15 хв. спілкування з водієм. Такі дії працівників поліції ставлять під сумнів їх доброчесність, незацікавленість і неупередженість під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Крім того, апелянт вказує на порушення прав ОСОБА_1 , оскільки, як вбачається із пояснень ОСОБА_1 , під час складання відносно нього протоколу, йому як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не були роз`ясненні його права та обов`язки, в тому числі і права на захист. 3 цього вбачається, що працівниками поліції було грубо порушено приписи вищезазначених норм законодавства та положень Конституції України, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.

Беручи до уваги вище наведене, в силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів, а також беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, сторона захисту вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Клочкової А.О. по суті апеляційної скарги, з урахуванням думки захисника передослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Насамперед, суд з`ясував питання у захисника щодо участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Адвокат Клочкова А.О. повідомила, що ОСОБА_1 обізнаний про день, час і місце розгляду його апеляційної скарги і не бажає безпосередньо приймати участь в судовому засіданні довіряючи права захисту адвокату.

Що стосується виклику у судове засідання прокурора, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду апеляційної скарги, він не збирає нових доказів, а лише частково, з урахуванням думки захисника і наявності клопотання передосліджує вже наявні у матеріалах справи докази, на які посилається суд першої інстанції, і відповідно не перебирає на себе функцію сторони обвинувачення. Захисник Клочкова А.О. вважала за можливе провести розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні і клопотань про виклик прокурора до судового засідання не заявляла.

Крім того, у аналогічних справах Київська міська прокуратура направляла ряд листів з ідентичним змістом, зокрема лист № 23-153вих-22 від 17.11.2022 року, у яких вказувала, що законодавством України прокуратуру не наділено повноваженнями щодо підтримання обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, таким чином участь прокурора у розгляді такої категорії справ законом не передбачена та буде виходити за межі повноважень органів прокуратури. Вказану позицію Київська міська прокуратура просить враховувати при розгляді аналогічних справ (а. с. 88-89).

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо допустимих, належних доказів, які свідчать про обґрунтованість висновків судді першої інстанції, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №458161 від 19.09.2025 року (а.с.2), підтверджуються також наявними у справі та дослідженими під час її розгляду в суді доказами, а саме: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.5), розпискою щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом підписаною ОСОБА_1 (а.с.6), відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції (а.с.10).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками судді, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис, який було передосліджено судом апеляційної інстанції відображає зміст даних, що містяться в протоколі про адміністративні правопорушення, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 під час комендантської години. В ході спілкування працівники патрульної поліції виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду, на що водій ОСОБА_1 чітко висловив відмову від проходження огляду. В подальшому працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відеозапис здійснювався при фіксації дій, передбачених ст.ст. 266, 254, 256 КУпАП. Жодних обставин, які б спростовували достовірність даних, відображених на відеозаписі, суду не надано. Таким чином, посилання у апеляційній скарзі щодо неналежності відеозапису як доказу у зв`язку з розривами у часі та неповним викладом обставин, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки його зміст дає підстави чітко встановити обставини вчиненого правопорушення.

Доводи сторони захисту стосовно того, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому на проміжку часу 09 хв. 52 сек. зафіксована пропозиція працівників патрульної поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер або проїхати з ними до медичного закладу для проходження огляду.

Крім того й не заслуговує на увагу твердження захисника про нероз`яснення працівниками поліції наслідків відмови від проходження огляду, оскільки на 10 хв. 59 сек. відеозапису працівником поліції зазначено, що за відмову від проходження огляду відносно водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення за пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч доводам захисника, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про провокацію з боку працівників поліції на висловлення ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Із відеозапису нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається належна процедура зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладу, а також роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду.

Твердження захисника про те, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами. На 11 хв. 47 сек. відеозапису, після роз`яснення права пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 чітко каже «я відмовляюся».

Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає доводи сторони захисту щодо порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння необґрунтованими, оскільки наявним в матеріалах справи відеозаписом в повній мірі зафіксовано дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Враховуючи вищевикладене, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Клочкової А.О. - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 359/11533/25

Апеляційне провадження № 33/824/500/2026

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Вознюк С.М.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.