провадження № 3/294/266/26
справа № 294/90/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

12.01.2026 в 17 год. 00 хв. за місцем проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , умисно ображав свою дружину ОСОБА_2 , погрожував словесно фізичною розправою, виганяв з будинку, чим вчинив домашнє насильство, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП про що складено протокол серії ВАД №466234 від 12.01.2026.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , повідомив, що після служби у нього бувають випадки агресії, яку він намагається контролювати, про випадок, який стався 12.10.2026 жалкує, після того з дружиною примирилися та подібних випадків не було.

Потерпіла ОСОБА_2 просила суд не притягувати чоловіка до адміністративної відповідальності, будь - якої шкоди їй не завдано, зазначені в протоколі обставини сталися вперше.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VШ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього ж Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд дослідив наступні докази, долучені на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №466234 від 12.01.2026, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та подію від 12.01.2026, згідно з яким ОСОБА_2 повідомила в поліцію про те, що ОСОБА_1 умисно ображав її, погрожував словесно фізичною розправою, виганяв з будинку, чим вчинив домашнє насильство;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 12.01.2026, в яких остання вказала, що 12.01.2026 близько 17 год. між нею та її чоловіком ОСОБА_1 на грунті ревнощів виник конфлікт. Під час якого чоловік почав умисно її ображати, погрожував їй словесно фізичною розправою, виганяв з будинку, намагався затіяти бійку. На її зауваження не реагував, так як знаходився в п`яному вигляді, тому що вони разом перед цим вживали спиртні напої.

Аналізуючи вищевказані норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», слід вважати, що під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Водночас, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вбачається будь - яких доказів, які свідчать про завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , заперечила про її завдання ОСОБА_2 і в судовому засіданні.

Таким чином, сукупність наявних у справі доказів та факт складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП свідчить про виниклий між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 побутовий конфлікт.

Разом з тим, сама по собі ненормативна лексика чи будь які інші висловлювання негативного характеру особи не формують собою домашнє насильство та не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства та таким за своєю суттю не являється.

Для сімейного насильства має бути виражена безсумнівна жертва і такий же виражений безсумнівний агресор. Якщо такої визначеності немає, обидві сторони демонструють невміння вирішувати конфлікти цивілізовано, гідно, з дотриманням моральних норм, однак зазначене є не домашнім насильством, а конфліктом.

У зв`язку із викладеним, враховуючи те, що доказів наявності складу та події адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 суду не надано, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 13, 38, 245, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Скарга на постанову може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області.

Суддя Ірина БІЛЕРА