Справа № 644/1888/26
Провадження № 3/644/706/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 березня 2026 р. м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі судді Маркосян М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До Індустріального районного суду м. Харкова надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (644/1888/26, провадження 3/644/706/26), та за ч. 1 ст. 184 КУпАП (справа № 644/1889/26, провадження № 3/644/707/26).

З протоколу про адміністративне правопорушення ВБА № 203067 вбачається, що ОСОБА_1 16.02.2026 о 16 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, кричав, погрожував, ображав, чим могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю дитини.

З протоколу про адміністративне правопорушення ВБА № 203068 вбачається, що ОСОБА_1 неналежно виконує батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого дитина з 12.02.2026 по 17.02.2026, маючи ознаки захворювання, не отримав медичної допомоги та ліків. Дитина пропускає навчання, мешкає у приміщенні, де відсутнє опалення, сам готує їжу.

Постановою суду від 02.03.2026 вказані матеріали об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час про дату час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою, яку він повідомив під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та СМС-повідомлень за телефоном, зазначеним ним у протоколі про адміністративне правопорушення. Судові повістки про виклик повернулись на адресу суду з відміткою УДППЗ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до статті 268 КУпАП присутність особи під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, переданий в подальшому на розгляд до суду, однак, станом судового провадження не цікавився, не забезпечив отримання поштової кореспонденції за своїм місцем проживання.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, при цьому судом вичерпані можливості для забезпечення участі останнього в судовому засіданні, суд відповідно до положень частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 277 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.3 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п.14 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема, психологічного і фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх, незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, або іншим чином завдається шкода психічному або фізичному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного та фізичного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто необхідно визначати рівень суспільної небезпеки шкоди, що настала після вчинення діяння психологічного або фізичного характеру, яке охоплює законодавча категорія «домашнє насильство».

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Суд зазначає, що обставини вчинення правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення ВБА №203067 від 20.02.2026, не відповідають об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

У справах даної категорії доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання кривдника призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи).

Обставини, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки конфлікт, який стався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стосовно неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків суд зазначає про таке.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 203068 від 20.02.2026; повідомленням директора КЗ «Харківський ліцей № 26 Харківської міської ради» від 13.02.2026 № 01-26/29, з якого вбачається, що дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , періодично не виходить на дистанційні уроки; листом Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 18.02.2026 № 02-22/209/26; поясненнями заступника директора КЗ «Харківський ліцей № 26 Харківської міської ради» ОСОБА_3 від 20.02.2026; поясненнями малолітнього ОСОБА_2 та його батька ОСОБА_1 , наданими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, актом органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17.02.2026.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судовий збір, згідно ст. 40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати в розмірі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 184, п. 4 ч. 1 ст. 213, 221, 256, 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М.В. Маркосян