Провадження № 33/824/1523/2026 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , її представника - адвоката Постульги В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2026 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2026 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він, 27.07.2025 о 17 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Hilux», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , та рухаючись по вул. дорога Велика Кільцева, згідно висновку експерта ОСОБА_4 № 104 рухався зі швидкістю 92 км./год. при дозволеній швидкості 50 км./год. та при виникненні небезпеки не вжив заходів, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.3, 12.4, п. 12.9 «а», «б» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП..

В обґрунтування мотивів прийнятого рішення про закриття провадження у справі суддя зазначив про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає, що вона винесена з порушеннями, а саме, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала на те, що не зрозуміло на якій підставі судом не було взято до уваги висновок експерта №104 у зв`язку з його однобічністю, при тому, що однобічність стосувалась оцінки її дій. Крім того, зазначила також про те, що відеозапис, що був досліджений в судовому засіданні і висновок №104 підтверджують те, що водій ОСОБА_1 перед моментом ДТП рухався в межах населеного пункту зі швидкістю 92 км/год, що майже в два рази перевищує максимально допустиму швидкість в 50 км/год. Також судом першої інстанції не враховано, що згідно висновку експерта №104 саме дії водія ОСОБА_1 , які виразились в порушенні вимог п.п.12.4,12.3,12.9б) ПДР України, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Крім того, вказала також на те, що суд першої інстанції повністю проігнорував як доказ протокол серії ЕПР №492717 від 24.10.2025, і не зазначив, чому він не підтверджує факт порушення водієм ОСОБА_1 ПДР в момент ДТП 27.07.2025 року. За таких обставин, просила оскаржувану постанову скасувати, ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_2 та її представника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

ОСОБА_1 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.10.2025р. ОСОБА_1 поставлено у вину порушення вимог п. 12.3, 12.4, п. 12.9 «а», «б» ПДР України, а саме, що він 27.07.2025 о 17 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Hilux», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , та рухаючись по вул. дорога Велика Кільцева, згідно висновку експерта ОСОБА_4 № 104 рухався зі швидкістю 92 км./год. при дозволеній швидкості 50 км./год. та при виникненні небезпеки не вжив заходів, аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дослідивши зібрані у справі докази, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність того, що в діях ОСОБА_1 є порушення зазначених вище пунктів ПДР України, та як наслідок відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні відповідного наслідку. При цьому причинний зв`язок в справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками. При цьому виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху (ст. 18 КУпАП).

Так, пункт 12.3 ПДР зобов`язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Крім того, відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Також, згідно з п.12.9 «а» «б» ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу, а також перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3цих Правил.

Проте матеріали справи не містять жодних доказів, які б указували на таке невиконання ОСОБА_1 вимог цих пунктів ПДР, яке б перебувало у прямому причинному зв`язку із наслідками у вигляді зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів.

Так, наявними матеріалами справи, а також поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтверджується, що зіткнення транспортних засобів, а саме автомобілів «Toyota Rav4», та «Toyota Hilux»відбулося за умови здійсненням водієм транспортного засобу «Toyota Rav4»ОСОБА_2 маневру перестроювання та не надання при цьому переваги у русі транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, куди вона мала намір перестроїтись, тобто транспортному засобу «Toyota Hilux», яким керував ОСОБА_1 . Зазначене виключає в діях ОСОБА_1 порушення п.п. 12.3, 12.4, п. 12.9 «а», «б» Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинно - наслідковому зв`язку з спричиненням ДТП.

Врахувавши ці обставини, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п. 12.3, 12.4, п. 12.9 «а», «б» ПДР України, у зв`язку із чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційна скарга іншого учасника ДТП ОСОБА_2 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька