Справа № 279/1032/26 провадження №3/279/377/26
П О С Т А Н О В А

17 березня 2026 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 03.02.2026 року близько 11:50 год. за адресою м.Коростень, вул.Грушевського 20, керував транспортним засобом Фольксваген гольф д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що того дня побратим попросив забрати авто, на що він погодився, в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Маючи сім поранень та захворювання епілепсією, вказував поліцейським, що приймає ліки. Для проходження освідування прослідував до медичного закладу, але забір сечі не міг здати, при цьому пив воду, каву. Просив взяти у нього кров для проведення аналізу, але працівники поліції повідомили, що так аналіз не проводиться. Просив закрити провадження по справі відносно нього. Додав копію особи з інвалідністю внаслідок війни. Дослідивши додані до протоколу докази, судом встановлено наступне: Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу. Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили. Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння. Пленум Верховного Суду України у п.27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 (з наступними змінами) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». З зазначеної інструкції слідує, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Згідно вказаної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 Розділу І Інструкції). Ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. На долученому до протоколу відеозаписі (запис ф.1), зафіксовано, що на вулиці біля лікарні, працівник поліції запитує особу, яку називає ОСОБА_2 , на що він відповідає, що бажає здати аналіз, пізніше пропонує, щоб у нього взяли кров на аналіз, на що працівник поліції відповідає, що кров не береться в таких випадках, треба здавати сечу, експрес-тест, який підтверджує в організмі наявність наркотичних засобів. Далі вказана особа уточнює, де забирати права, висловлює свою незгоду, працівник поліції повідомляє про порядок оскарження їх дій. Працівник поліції запитує, чи вживає той наркотичні засоби, на що останній відповідає, що не вживає, нічого не п`є та не вживає, не п`є понад двадцять років, приймає лише ліки. Працівник поліції уточнює які, він відповідає, що від епілепсії. Працівник поліції відповідає, що зараз побачать, що у нього там є. Далі особа показує, які саме ліки приймає. Працівник поліції оглядає, говорить: «таблетки габана», той відповідає: «так». Працівник поліції говорить, що потрібно подивитись в інтернеті, що це за таблетки, уточнює, чи сьогодні приймав, на що той відповідає: «кожен день, три рази на день. Там мабуть є психіатричний наркотик, є призначення від психіатра». Показує рецепт. Працівник поліції після ознайомлення з інтернет джерел повідомляє, що не можна їздити з цим, на що той повідомляє, що йому подзвонили та попросили забрати машину. Працівник поліції уточнює в іншого працівника, чи в інструкції до вживання написано рекомендовано чи заборонено, на що працівник відповідає, що можуть бути ознаки, там не вказано що заборонено, лише здатність впливати на швидкість реакції. Працівник поліції запитує: «не захотіли ще?», на що той відповідає, що ні, оданк спробує зібрати сечу. Заходять всередину медзакладу, запитують в медичного працівника, хто черговий лікар, чекають. Запис ф.2: Працівник поліції проводить особу, яку називали в попередньому відеозаписі ОСОБА_3 , в туалет, повідомляє про необхідну кількість забору для проведення тесту, той повідомляє, що не може зібрати через відсутність сечі. Працівник поліції радить присісти, говорить, що можна укол дати, після чого піде сеча. Особа запитує, якими будуть наслідки, якщо не здасть, чи це автоматично потягне складання протоколу, на що працівник поліції відповідає: «звісно, тому і пропонуємо вам зробити укол щоб ви випорожнились. Ви ж вже пили воду і каву». Зміст запису свідчить про те, що особа неодноразово намагається зібрати сечу, що у нього не виходить, працівник поліції пропонує прийняти сечогінне або зробити ін`єкцію. Особа ОСОБА_4 повідомляє, що день може не ходити в туалет. Працівник поліції повідомляє , що у зв`язку з тим, що він відмовився проходити освідування на визначення стану наркотичного сп`яніння (при цьому ОСОБА_4 висловлює незгоду, що він не відмовлявся), а саме що не зібрав сечу, що було запропоновано зробити інєкцію, щоб він випорожнився, буде складено адміністративний протокол за ст.130 ч.1, за керування транспортним засобом оскільки в подальшому були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці ока, які не реагують на світло. При цьому особа заперечує, що вони не реагують на світло, бо це не перевіряли. На запис ф.3 зафіксовано момент зупинки транспортного засобу. Працівник поліції запитує водія, чому той не вмикає покажчики повороту при перестроюванні. Просять документи, встановлюють особу. Працівник поліції запитує, чому не пристебується паском безпеки, ОСОБА_5 відповідає, що винуватий. Повідомляє, що його попросили забрати машину, хлопець без ноги, він сам після поранення, діючий військовий. Працівник поліції запитує: « ОСОБА_6 , нічого не вживали?», він відповідає: «да ні, ви що?, он подзвонили, я приїхав, забрав машину», запитують чи не вживав наркотичні засоби, той відповідає, що ні . Уточнюють, чому такі зіниці звужені, ОСОБА_5 відповідає, що може аналіз здати, що не п`є, не вживає. Пропонують пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що відразу погоджується, ще раз повторює, що його попросили забрати машину. Працівник поліції повідомляє, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2, ст. 126 ч.5, ст. 121 ч.5, буде винесено адміністративну постанову. Запис ф.4 - Зафіксовано як працівник поліції оформлює адміністративні матеріали. Працівник поліції після оформлення протоколу роз`яснює права, ОСОБА_1 знову уточнює порядок звернення в разі незгоди. Працівник поліції вказує, що вбачає наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей та бліда шкіра та ще раз пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній погоджується. Працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про відсторонення від права керування транспортним засобом. Запис ф.5 проведено в машині працівників поліції під час слідування до медичного закладу. ОСОБА_1 запитує, чи потрібно йому здавати кров, на що працівник поліції відповідає, що сечу. ОСОБА_1 уточнює, чи не можна здати кров, на що йому працівник поліції відповідає: «кров не здається в таких випадках, здається лише сеча в баночку, експрес-тест визначає всі види наркотичних засобів, які є в організмі». ОСОБА_1 повідомив, що поки не хоче в туалет, знову уточнює, чи не можна здати кров, йому знову відповідають, що ні. Запис ф.6 - Працівник повідомляє ОСОБА_1 , що у зв`язку з тим, що він відмовився проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння (що не може сходити в туалет), йому запропоновано зробити укол, але він відмовився, на нього буде складено адміністративний протокол за ст.130 ч.1, відсторонений від права керування, запис ф.7 - оголошення протоколу за ст.130 ч.1 та постанови про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 проставляє підписи в адміністративних матеріалах. Отже, зміст вищевказаного відеозапису свідчить про те, що пропозиція пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння не була викликана наявністю у водія видимих та об`єктивних ознак, які б свідчили про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, пропозиція пройти освідування не була викликана обгрунтованою підозрою у перебуванні особи у стані сп`яніння, а носила превентивний характер. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе адекватно, ознак сп`яніння не проявляв, його зіниці жодним чином не оглядались, неодноразово намагався здати матеріал для проведення освідування та наголошував про готовність проходження освідування, бажав здати на аналіз кров, оскільки фізіологічно не міг зібрати сечу на аналіз, пояснював причину цього. При цьому, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування, працівник поліції всю розмову схиляв ОСОБА_1 пройти освідування шляхом здійснення забору сечі на експрес-тест, хоча той вказував про готовність проходження освідування на визначення стану сп`яніння шляхом здачі крові. При цьому, жодний медичний працівник у цьому процесі задіяний не був, саме працівник поліції вирішував, яким чином буде проводитись медичне освідування доставленого до медичного закладу водія, саме від нього звучали пропозиції прийняти сечогінне чи ін`єкцію для здачі аналізу, заперечувалась можливість здачі на аналіз крові.

Вищевказане свідчить про те, що можливість проходження освідування у медичному закладі ОСОБА_1 забезпечена не була, працівник поліції роз`яснив порядок проведення освідування у медичному закладі, що взагалі не віднесено до його компетенції, чим створено штучні перешкоди для проведення такого, оскільки бажання ОСОБА_1 здати певний біологічний матеріал після попередніх спроб здати сечу, що було неможлививм з фізіологічних причин, було розцінено як відмова від проходження освідування. За таких обставин протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може вважатись належним та достатнім доказом для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Отже, при розгляді справи встановлено, що особою, яка склала протокол, належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»; п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України», заява №39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення». Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомисрької області.

Суддя Волкова Н.Я.