ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/221/26

Номер провадження 3/495/135/2026

26 березня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровськогоміськрайонного суду Одеськоїобласті Топалова А.Л., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.204-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

13.01.2026 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за частиною другою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ№0380264 від 09.01.2026 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 204-1 КУпАп із наступним формулюванням: 09.01.2026 року близько 20:40 год. на околиці н.п. Удобне Одеської області в прикордонній смузі на відстані 150 м. від п/зн 0613 на напрямку Удобне(Укр) Паланка (РМ) був виявлений гр. ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України спільно з гр. ОСОБА_2 з території України до Молдови поза пунктом пропуску та без дозволу відповідних органів влади, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною другою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, пор причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.

Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протии правні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч. 1, 2ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Частиною 3ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Суд враховує, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, а також, що відповідно до вказаного Указу Президента України в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначенихЗаконом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституціїі законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП підтверджується наступними письмовими доказами наявними в матеріалах справи: протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ№ 380264 від 09.01.2026 року, у якому викладено суть адміністративного правопорушення, рапортом інспектора відділення моніторингу обстановки впс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б) ОСОБА_3 , рапортом старшого зміни прикордонних нарядів ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (типБ) ОСОБА_4 , схемою правопорушення від 09.01.2026, доповіддю за фактом самовільного залишення військової частини солдатами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Санкція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає накладення штрафу від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, його майновий стан, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Окрім цього, у відповідності до положеньтст. 40-1 КУпАП, слід також стягнути з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір у розмірі 665,6 грн.

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинною другою статті 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова сможе бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Анна ТОПАЛОВА