Справа №760/7776/26 3/760/2889/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №598755 від 23.02.2026, ОСОБА_1 23.02.2026, о 08:20 год., керуючи транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по проспекту Повітряних Сил, 63, під час перестроювання, не надала перевагу у русі транспортному засобу марки «Tesla model S», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.3 ПДР України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, матеріали адміністративної справи містять копію протоколу серії ЕПР1 №598774 від 23.02.2026 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія автомобіля «Tesla model S», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , у зв`язку з порушенням останнім вимог п. 13.1 ПДР України, що призвело до ДТП.

При підготовці до розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , яка працює суддею Солом`янського районного суду м. Києва.

Відповідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому, чинні процесуальні норми КУпАП безпосередньо не містять положень щодо підстав і порядку зміни територіальної підсудності справ про вчинення правопорушень, крім пов`язаних з корупцією.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при визначенні підсудності протоколу про адміністративне правопорушення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Норми ст. 7, 21 КПК України визначають, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Стаття 34 КПК України передбачає передачу провадження на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується судом апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1 , яка працює суддею Солом`янського районного суду м. Києва, з метою забезпечення оперативного, всебічного, повного і об`єктивного судового розгляду, щоб виключити будь-які сумніви у справедливості провадження, справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, необхідно направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, відповідно до вимог законодавства.

Керуючись ст.ст. 245, 246 КУпАП, ст.ст. 9, 32, 34 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, передати до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Бурлака