Дата документу 25.03.2026
Провадження № 3/334/94/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №522179 за ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якого 24.11.2025 року о 11:02 год. в місті Запоріжжя по вулиці Бориспільській (Братська), буд. 80, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість шкіряного покриву обличчя, порушення мови. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, у медичному закладі, відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу на місці зупинки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

15.12.2025 року, через систему «Електронний суд», захисник ОСОБА_1 адвокат Вишняков Д.О., подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Зазначив, що протокол серії ЕПР1 № 522179, складений 24.11.2025 працівниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області, є незаконним, необґрунтованим та таким, що не може бути покладений в основу притягнення особи до адміністративної відповідальності. На думку захисника, цей протокол складено з грубим порушенням матеріальних та процесуальних норм, а останній фактично суперечить законодавству й обставинам справи. У своїх запереченнях захисник окремо звертає увагу суду на особу ОСОБА_1 та його фактичний стан, зазначаючи, що останній був прийнятий на військову службу за мобілізацією 24.12.2024 на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, проходив службу спочатку у військовій частині НОМЕР_1 , а згодом був переведений до військової частини НОМЕР_2 . Крім того, 28.05.2025 під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини в результаті ворожого артилерійського обстрілу ОСОБА_1 отримав бойове поранення, а саме наскрізне вогнепальне кульове поранення з переломом, у зв`язку з чим тривалий час проходив лікування в медичних закладах та перебував у стані відновлення після тяжкої травми. Захисник детально перелічує періоди лікування, посилаючись на відповідні медичні довідки та документи, і наполягає, що зазначені травми не були враховані працівниками поліції при складанні протоколу. На переконання захисника, викладені у протоколі ознаки нібито наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме «зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покрову обличчя, порушення мови», не можуть самі собою свідчити про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, тим більше без належної медичної перевірки та з урахуванням того, що особа є військовослужбовцем після тяжкого поранення, тривалого лікування та реабілітації. Захисник наголошує, що зовнішні прояви, на які послалися працівники поліції, цілком могли бути наслідком фізичного виснаження, больового синдрому, стресу, наслідків поранення, перенесеного лікування та загального ослабленого стану організму. У зв`язку з цим він вважає, що наведені поліцейськими ознаки були визначені формально, поверхово та без урахування реального стану здоров`я особи. З матеріалів справи вбачається: екіпаж поліцейських почав рух у напрямку, де, за їх словами, перебував мотоцикліст, після чого у Запоріжжі нібито відбувалося переслідування, під час якого звучали емоційні вигуки поліцейських, фрази про «погоню», різкі команди та напружене спілкування. На переконання захисника, саме в цих умовах будь-яка особа, тим більше військовослужбовець після поранення, могла перебувати у збудженому, емоційному та фізично виснаженому стані, що аж ніяк саме по собі не є доказом наркотичного сп`яніння. Захисник прямо вказує, що відеозапис не підтверджує наявності очевидних ознак наркотичного сп`яніння, а лише відображає динамічну, стресову ситуацію взаємодії з поліцією. На думку захисника, із самої поведінки працівників поліції на відеозаписі вбачається поспішність, емоційність та бажання якомога швидше оформити матеріали саме за ст. 130 КУпАП, без всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин. У цьому контексті захисник фактично підводить суд до висновку, що працівники поліції не діяли як неупереджені службові особи, які мають встановлювати істину у справі, а натомість формували наперед визначену версію подій. Процедура огляду на стан сп`яніння проведена з істотними порушеннями вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів Окремо захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 в силу стану здоров`я після тяжкого бойового поранення об`єктивно не мав належних фізичних можливостей демонструвати типову фізичну активність чи інші реакції, з яких поліцейські робили висновок про стан особи. Він наголошує, що людина, яка зазнала серйозного поранення, проходила тривале лікування, мала контузію, травми та фактично перебувала у стані відновлення, не може оцінюватися за тими ж зовнішніми критеріями, що й здорова особа. У запереченнях прямо зазначається, що поліцейські не врахували ані бойове поранення, ані періоди лікування, ані можливі наслідки такого стану для зовнішнього вигляду, мовлення, поведінки та загальної реакції особи.

В судовому засіданні 05.02.2026 року, за клопотанням захисника Вишнякова Д.О. було допитано працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_3 здійснювали патрулювання та здійснили зупинку автомобіля за керуванням водія ОСОБА_1 , причину зупинки точно не пам`ятає, можливо водій був не пристебнутий. Після перевірки посвідчення водія, у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, але водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. На питання суді чому не було роз`яснено відповідальність за ст. 130 КУпАП зазначив, що було проведено огляд і сказано що за відмову передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він був за кермом автомобілю патрульної поліції разом з напарником ОСОБА_2 здійснювали патрулювання, точно не пам`ятає, але можливо вони побачили порушення правил ПДР та здійснили зупинку автомобіля за керуванням водія ОСОБА_1 . Після перевірки посвідчення водія, у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, також ними було встановлено, що водій був не пристебнутий, можливо зупиняли за це, точно не пам`ятає, з відео встановити неможливо.

02.03.2026 року, через систему «Електронний суд», захисник ОСОБА_1 адвокат Вишняков Д.О., подав клопотання про долучення доказів в якій просив приєднати копію відповіді КНП «ОКЗ ПД та СЗХ» ЗОР на адвокатський запит №5391-н від 12.12.2025 року з додатками.

В судовому засіданні 25.03.2026 року, адвокат Вишняков Д.О. клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 підтримав, просив задовольнити та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №047886 за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_4 , 04.05.2023 року о 18 годині 03 хв. у місті Запоріжжі, по вул. Героїв 37-ого батальйону, буд. 9, керував транспортним засобом ВАЗ 21099 з д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння( звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, неприродня блідість) . Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі охорони здоров`я відмовився, велась відеофіксація.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи відеозаписів долучених до матеріалів справи, запис починається з відеозапису з автомобільного реєстратора, а саме на відеозаписі видно, що патрульний автомобіль поліцейських здійснює патрулювання вулиці, в якийсь момент здійснює різкий маневр, змінюючи напрямок руху і збільшуючи попередню швидкість здійснює рух прямо, через секунд тридцять здійснює зупинки. Запис закінчується.

При цьому, на диску записаний одразу відеозапис з боді камери поліцейського з якого вбачається, що в час який фігурує на відеозаписі з реєстратору, поліцейські здійснюють патрулювання вулиці. О 11 год .01 хв. по рації поліцейські отримують повідомлення, яке неможливо розібрати і кажуть « А що треба терміново їхати ?» «Зараз зупинимо». Саме в цей момент автомобіль поліцейських і здійснює різкий маневр по зміні напрямку руху, прямуючи до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому суд звертає увагу, що ні на відеозаписі з реєстратора, ні на відеозаписі з бодікамер поліцейських не видно автомобіля ОСОБА_1 в моменті здійснення поліцейськими зміни напрямку руху.

Відповідно до ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З відеозапису з боді камер поліцейського вбачається, що після зміни напрямку руху о 11:01 хв., автомобіль поліцейських наздогнав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та здійснив його зупинку. При цьому о 11:02 поліцейські вже почали перевіряти документи ОСОБА_1 , при цьому не назвавши причину зупинки взагалі.

Суд звертає увагу і на той факт, що на відеозаписі долучених до матеріалів автомобіль ОСОБА_1 видно вже під час зупинки.

Отже з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Також, суд звертає увагу, що і під час надання пояснень в судовому засіданні поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 так і не змогли назвати причину зупинки вказаного автомобіля.

В контексті ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» законодавець не наділяє поліцейського ані правом, ані обов`язком щодо зупинки транспортних засобів, якщо за автомобілем, або його власником наявна інформація про правопорушення, які були колись. Патрульні при зупинці відповідно не зазначили причину зупинки, чим порушили вимоги ЗУ «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З оглянутого відеозапису вбачається, що одразу ж після зупинки, буквально через хвилину, о 11:03 годин, поліцейський одразу зазначає « А алкогольні чи наркотичні засоби вживали? А якщо ми запропонуємо проїхати до закладу охорони здоров`я?» .

Суд звертає увагу, що поліцейськими не було проведено огляд на стан сп`яніння взагалі жодних маніпуляцій чи перевірок не було проведено, отже поліцейські жодним чином не могли встановити ознаки та встановити чи це

При цьому, як вбачається з відеозапису, поліцейський вже потім повідомив про вказані ознаки.

В вищенаведених фактах вбачаються чіткі порушення до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції огляду на стан сп`ягніння.

Також суд вивчив медичні документи стосовно здоров`я ОСОБА_1 з яких вбачається, що останній має безліч захворювань, які отримав під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини в результаті ворожого артилерійського обстрілу, а саме наскрізне вогнепальне кульове поранення з переломом, у зв`язку з чим тривалий час проходив лікування в медичних закладах та перебував у стані відновлення після тяжкої травми. Вказаним фактам, які були озвучені на місці зупинки, поліцейські також не надали оцінку під час складання протоколу.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та долучені відеозаписи, суд вважає, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачиться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б відповідно до критерію «поза розумним сумнівом» доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 221, 245, 247, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Баруліна Т. Є.