ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/754/26
Провадження № 3/505/481/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року місто Подільськ

Суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Дзюбинський А. О., розглянувши матеріали, які надійшли з Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Подільського міськрайонного суду Одеської області з Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшов протокол із матеріалами стосовно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026 матеріали справи передано для розгляду судді Дзюбинському А.О.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення

У протоколі серії ВАД № 762367 від 05.03.2026 зазначено, що 05.03.2026 біля 10 год. 00 хв. знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , в ході чого висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого ОСОБА_2 , отримала шкоду психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-3 КУпАП. Потерпілою особою у протоколі зазначено - ОСОБА_2 .

Судовий розгляд

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Досліджені безпосередньо у судовому засіданні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 762367 від 05.03.2026;

- витяг інформації з бази даних АРМОР щодо реєстрації події в Журналі єдиного обліку Подільського РУП ГУНП в Одеській області за № 5598 від 05.03.2026 та відомостей щодо ОСОБА_2 ;

- письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.03.2026 про те, що 05.03.2026 ОСОБА_1 , перебиваючи у нетверезому стані, висловлювався в її сторону нецензурними словами, а також про те, що ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою, але не бив;

- постанова Подільського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2025, справа № 505/2078/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173- 2КУпАП.

- копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 виданого 14.02.2015 Котовським РВ ГУДМС в Одеській області;

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства із терміновим заборонним приписом серії АА № 564388.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Суд вважає за необхідне зазначити, що межі розгляду справи про адміністративне правопорушення визначаються даними, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме подіями 16.03.2026 за адресою проживання ОСОБА_3 (відповідно до розділу протоколу «склад адміністративного правопорушення»).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема, прізвища, адреси потерпілих, якщо вони є. Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим с особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Разом з тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не зазначено прізвища потерпілих.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Суд зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення, викладена у протоколі, не відповідає тексту диспозиції частин 1 та 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. За ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року вже було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених цією статтею.

Таким чином, для правильної кваліфікації дій особи за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП обов`язковими є не лише встановлення факту вчинення домашнього насильства, але й зазначення у протоколі конкретних даних про повторність такого правопорушення протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Саме протокол є процесуальним документом, у якому орган, уповноважений на його складання, формулює обвинувачення та визначає фактичні межі розгляду справи судом.

Отже, зміст та обставини вчинення адміністративного правопорушення повинні бути викладені безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд, розглядаючи справу, не наділений повноваженнями змінювати зміст інкримінованого правопорушення, доповнювати його новими обставинами або самостійно встановлювати факти, на які не посилався орган (посадова особа), що склав протокол.

Суд не може виконувати функції сторони обвинувачення та самостійно збирати докази або формулювати обвинувачення проти особи, оскільки це порушує принцип змагальності сторін і право особи на захист.

Відповідно до матеріалів справи у протоколі серії ВАД № 762367 від 05.03.2026 відсутні посилання на обставини, які б свідчили про повторність вчинення домашнього насильства протягом року після накладення адміністративного стягнення, не наведено відомостей про попередню постанову суду як кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а також не зазначено у повному обсязі об`єктивну сторону правопорушення відповідно до диспозиції цієї норми.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Для правильної правової кваліфікації таких дій у протоколі мають бути конкретизовані форма насильства, спосіб його вчинення, характер та інтенсивність впливу на потерпілу особу, а також наслідки або реальна загроза їх настання.

У складеному щодо ОСОБА_1 протоколі зазначено лише загальні формулювання про те, що він «вчинив сварку» та «висловлювався нецензурною лайкою», однак не конкретизовано, які саме дії були вчинені, їх тривалість, кількість нанесених ударів, чи зверталася потерпіла за медичною допомогою, чи було завдано тілесних ушкоджень або чи виникла реальна загроза їх заподіяння, а також не наведено відомостей про наслідки таких дій для фізичного або психічного стану потерпілої.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для зазначення суті адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, який спосіб насильства є у діях правопорушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такі види домашнього насильства:

фізичне насильство, що є формою домашнього насильства, та включає: ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

психологічне насильство - насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до аналізу наведених норм склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 173-2 КУпАП, є матеріальними, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки.

Що стосується кваліфікації дій за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, то об`єктивна сторона цього складу правопорушення додатково передбачає наявність такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Однак у протоколі не наведено відомостей про дату, зміст та набрання законної сили попередньою постановою суду.

Таким чином, протокол містить лише загальний опис конфліктної ситуації без необхідної деталізації обставин, які утворюють об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. За відсутності таких даних суд позбавлений можливості встановити, чи відповідають описані дії законодавчому визначенню домашнього насильства та чи наявні всі обов`язкові елементи складу правопорушення.

З огляду на викладене, неповнота та невідповідність викладення об`єктивної сторони правопорушення у протоколі є істотним недоліком, що унеможливлює правильну правову кваліфікацію дій особи та прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі.

Суд позбавлений можливості самостійно змінювати кваліфікацію дій особи або доповнювати протокол відомостями з інших документів, що містяться в матеріалах справи, що означало б вихід за межі пред`явленого обвинувачення та підміну функцій органу, уповноваженого на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі досліджених доказів у судовому засіданні, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд доходить висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не містять відомостей про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст. 173-2, 247 п.1, 252, 268, 245, 278, 280, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 3ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом внесення апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ