Справа № 366/152/26
Провадження № 3/366/272/26
ПОСТАНОВА

Іменем УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшли від Відділення поліції

№ 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967742 від 12.01.2026: «12.01.2026 року біля 13:00 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 перебуваючи з явними ознаками сп`яніння ухилявся від виконання передбачених законодавством ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання і догляду неповнолітній дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого в будинку антисанітарні умови проживання, що може загрожувати життю і здоров`ю дитини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП».

Протокол складено старшим інспектором ЮП СВГ ВП №1 Вишгородського РУП майором поліції Хоменко Н.С.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 20.01.2026, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Розгляд справи призначено на 10.02.2026.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину визнав, розкаявся, повідомив суду, що виховує сина сам, того дня, коли до його родини завітали працівники соціальних служб з перевіркою, у будинку дійсно був безлад, а сам він мав запах алкоголю з порожнини рота, оскільки напередодні вживав спиртні напої. Зауважив, що продуктами харчування та всім необхідним для навчання і розвитку його син забезпечений, у будинку тепло, дровами забезпечені. Зазначив, що працівники соціальних служб провели з ним відповідну бесіду та він зобов`язався навести лад у будинку.

У судовому засіданні досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 967742 від 12.01.2026, у якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення;

- письмові пояснення ОСОБА_1 про обставини, за яких, під час перевірки його родини працівниками соціальних служб, у будинку було не прибрано, вину визнає;

- копія акта обстеження умов проживання дитини у будинку за адресою АДРЕСА_2 від 12.01.2026, відповідно до якого, у будинку холодно, брудно, речі розкидані, антисанітарія, купа сміття. Дитина не забезпечена спальним місцем, постіль та одяг брудні, батько зловживає спиртними напоями;

- фотозображення приміщень без їх опису, адреси розташування та належності;

- копія довідки-характеристики на сімю ОСОБА_1 від 12.01.2026, видана старостою ОСОБА_3 , та відповідно до якої, ОСОБА_1 вдівець, не працює, виховує сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один, відносини в сім`ї хороші, дитина відвідує Жміївську гімназію, в будинку, де проживає сім`я задовільно;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , з якого вбачається, що останній є неповнолітнім, його батьком є ОСОБА_1 ;

- копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, керуючись ст.ст.7, 245, 280 КУпАП, оцінивши у відповідності до ст.251, 252 КУпАП наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Положення зазначеної статті є бланкетними та відсилають до положень інших нормативно-правових актів, які більш детально передбачають вимоги законодавства, які ставляться в обвинувачення правопорушнику.

Так, відповідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положення ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Отже, з огляду на те, що вказані вище норми передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя та виховання останніх, то їх порушення батьками тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 184 КУпАП.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання і догляду неповнолітнього сина, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, в будинку антисанітарні умови проживання, що може загрожувати життю і здоров`ю дитини.

Вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967742 від 12.01.2026, які оглянуті в судовому засідання, зокрема: копією письмових пояснень ОСОБА_1 та актом обстеження умов проживання сімї ОСОБА_1 у будинку за адресою АДРЕСА_2 від 12.01.2026.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та догляду неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, беручи до уваги особу порушника, яка не працевлаштована, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалась, ступінь її вини, характер правопорушення, вид і міру адміністративного стягнення, яке застосовується до правопорушника за його вчинення, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження в межах санкції інкримінованої статті.

Саме такий вид адміністративного стягнення, на переконання судді, буде достатнім та необхідним для виконання завдань КУпАП, зокрема він забезпечить запобігання вчинення правопорушником нових правопорушень, його виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.9 ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи у тому числі з інвалідністю I та II груп.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 , яку ОСОБА_1 долучив у судовому засіданні, він є особою з інвалідністю 2 групи довічно, а тому, з огляду на вказані вище приписи Закону, ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 7-9, 24, 26, 40-1, ч.1 ст.184, ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України НОМЕР_4 від 17.12.2014) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України НОМЕР_4 від 17.12.2014) від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Текст постанови складено 16.03.2026.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ