печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.01.2026 о 04 годині у м. Києві по вул. В. Васильківська, 21, керував транспортним засобом марки «Опель», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , повторно протягом року, не маючи права керування транспортним засобом, а саме: не отримував посвідчення водія відповідної категорії, що встановлено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2025 року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Його вина підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: копією постанови серії ЕНА № 6255676 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП, копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2025 року згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу та без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що при зупинці ОСОБА_1 підтвердив факт його неодноразового притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП передбачено накладення стягнення виключно у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до абз.3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як слідує із наданих суду матеріалів справи ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось. Відтак, особа, якій посвідчення водія не видавалося, не вважається водієм. Отже, стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами до особи не може бути застосоване.

Відповідно до картки обліку адміністративного правопорушення «Опель», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за іншою особою.

Тому оплатне вилучення транспортного засобу неможлива.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставина, що пом`якшує відповідальність правопорушника, - відсутня.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.35 КУпАП, немає.

Враховуючи вказане, дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.

Судові витрати необхідно стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст.126, 221, 275- 280, 283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання-3 місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А.Білоцерківець