Справа № 686/7834/26
Провадження № 3/686/2153/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.26

20 березня 2026 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, пенсіонера, особи із інвалідністю III групи,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 о 15 год. 49 хв. 05 березня 2026 року у м.Хмельницькому, по вул.Чорновола, 176 В, керував транспортним засобом марки та моделі «Mazda 5», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук) та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт вчинення вказаного порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , який у суді заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення та просив закрити провадження в справі, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, в їх сукупності, зокрема й наданими останнім у судовому засіданні поясненнями, з-поміж іншого, й про те, що у вказані день, час та місці, він керував автомобілем марки та моделі «Mazda», номерний знак НОМЕР_1 , однак, через непрацюючий у транспортному засобі стоп-сигнал, був зупинений працівниками поліції, які, в ході спілкування, повідомили, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому проїхати з ними до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте проходити такий огляд ОСОБА_1 відмовився, зі слів останнього, саме через свій стресовий стан та через страх ймовірного підтвердження, в ході медичного огляду, стану наркотичного сп`яніння, оскільки під час проходження стаціонарного лікування у КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я» ОСОБА_1 приймав різні медичні препарати, у тому числі за два тижні до 05.03.2026 р. (дня його виписки зі стаціонару) робили йому ін`єкції «Сібазону», під час вживання якого рекомендовано не керувати транспортними засобами та період виведення якого з організму ОСОБА_1 на той час не знав, тому й побоювався, що під час проведення тестування на стан наркотичного сп`яніння, позитивна реакції тесту може бути саме на зазначений медичний препарат або ж на інший лікарський засіб, із тих, які за призначенням лікаря, вводились в організм ОСОБА_1 . Також, факт вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується й даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607028 від 05.03.2026 р. (щодо фіксації порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху); направлення на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05.03.2026 р., у якому відображено наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук) та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду; рапорту працівника поліції від 05.03.2026 р., щодо обставин вищезазначених подій, які відбулись у вказаний день за участю ОСОБА_1 ; письмового зобов`язання ОСОБА_1 від 05.03.2026 р., яке свідчить про те, що останній на 24 години був відсторонений від керування транспортними засобами; здійснених за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції відеозаписів, в яких зафіксовані обставини вчинення вищевказаного правопорушення ОСОБА_1 . Зокрема, вказані відеозаписи підтверджують ті обставини, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в якого посвідчення водія було відсутнє та він не мав права керування таким транспортним засобом, у вказаний час та місці, за порушення правил дорожнього руху, було зупинено працівниками поліції, які виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та неодноразово пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 , який, знаючи про наявність у нього обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння та про існування відповідальності за відмову від проходження такого огляду, будучи попередженим про те, що у випадку зазначеної відмови відносно нього буде складений відповідний протокол, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. І лише після зазначених подій працівник поліції, роз`яснивши ОСОБА_1 його права, правомірно склав відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення.

Порушень чинного законодавства під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в ході судового розгляду, не встановлено, такий складений у відповідності до положень ст.256 КУпАП, згідно зі ст. 251 цього ж Кодексу, є належним, достовірним і допустимим доказом у справі.

За наведених обставин пояснення ОСОБА_1 про те, що з малозначного приводу його зупинили працівники поліції та, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не мав, необґрунтовано та безпідставно пропонували йому проходити на стан наркотичного сп`яніння огляд, від проходження якого, через перебування у стресовому стані, побоювання реакції тесту на медичні препарати, які приймав під час лікування у зв`язку з отриманими на військовій службі контузіями, ОСОБА_1 відмовився вимушено, суд відхиляє, оскільки ці пояснення, що розцінюються як намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності за фактично скоєне, є суперечливими, непослідовними та повністю спростовуються вищенаведеними, дослідженими в суді, належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема й відеозаписами, про які зазначено вище.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в стані наркотичного сп`яніння він не перебував, будучи тверезим керував транспортним засобом та, після залишення поліцейськими місця події, ОСОБА_1 , проконсультувавшись зі своєю лікаркою, дізнавшись, що введені в його організм лікарські засоби не містять ні наркотичних, ні психотропних речовин, на її пораду, через 15 хв. виїхав до закладу охорони здоров`я в с.Скаржинці Хмельницького району Хмельницької області, дорога до якого, в зв`язку з заторами, зайняла близько години та у якому ОСОБА_1 , здійснивши оплату за проведення дослідження та дочекавшись лікаря, медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння пройшов, на підтвердження чого надав довідку лікаря-нарколога КНП «ХОЗЗНПД» Хмельницької обласної лікарні від 05.03.2026 р., суд уважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не ставиться у вину факт керування 05.03.2026 р. транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а було йому інкриміновано вчинення порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, у якому йдеться про те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто інкримінується ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за факт відмови ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Судом не встановлено будь-яких об`єктивних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погодитись та пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, який, до того ж, ОСОБА_1 самостійно, в означений вище день, і пройшов. Однак, ОСОБА_1 , відповідно до встановленого порядку, у присутності працівника поліції, проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння категорично відмовився, а тому поліцейський, зафіксувавши відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повідомивши останнього про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, правомірно склав такий протокол відносно ОСОБА_1 . До того ж, варто зазначити, що до обов`язків працівників поліції не входить довготривале вмовляння правопорушників пройти огляд на стан сп`яніння. Натомість, до обов`язку ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, належало на першу вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, в даному випадку, стану наркотичного сп`яніння. Свою обізнаність зі змістом вказаного пункту Правил дорожнього руху в судовому засіданні не заперечив й сам ОСОБА_1 , який, перед отриманням посвідчення водія (в подальшому у нього вилученого - серії НОМЕР_2 , яке на даний час знаходиться в статусі «зданий на збереження»), складав відповідний теоретичний іспит на знання вказаних Правил.

Відносно аргументів ОСОБА_1 фактично про те, що вимога поліцейських щодо необхідності проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння була безпідставною, оскільки у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не вбачалось, суд також вважає за необхідне зазначити, що за змістом ч.6 ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок). Приписи Інструкції та Порядку застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.

Так, відповідно до ст.266 КУпАП, Порядку та Інструкції, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зокрема, у п.12 розд. ІІ Інструкції також йдеться про те, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Про те, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, зазначено й у п.2 Порядку, що визначає саму процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.3 Порядку).

У п.п. 2, 4 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. При цьому, у п.3 Розділу І цієї ж Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння, окрім запаху алкоголю з порожнини рота, є також: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Будь-яких порушень вимог ст.266 КУпАП, Порядку та Інструкції, під час направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, працівниками поліції допущено не було.

Так, після зупинки транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 , у останнього працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук), наявність яких була зафіксована у вищевказаному направленні, а тому у працівника поліції були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння та йому обґрунтовано було запропоновано пройти огляд на визначення такого стану. Поведінка ОСОБА_1 та його категорична відмова, безперечно свідчили про його небажання, щоб поліцейські забезпечили його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, надані працівниками патрульної поліції, докази повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, які, у своїй сукупності з іншими доказами, поза розумним сумнівом підтверджують його вину, тому немає підстав для закриття провадження в справі, про що клопотав ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Про те, що саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, зазначено у п.7 Порядку, а п.10 цього Порядку містить положення про те, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

У п.2 розд.ІІІ Інструкції визначено, що огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п.3 розд.ІІІ Інструкції).

Згідно з п. 9 розділу ІІ, п.15-21 розділу ІІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

За наведених обставин, з урахуванням зазначених правових норм, не може слугувати підставою для закриття провадження в справі й довідка лікаря-нарколога КНП «ХОЗЗНПД» ХОР від 05.03.2026 р., що була видана ОСОБА_1 на підтвердження перебування останнього в тверезому стані, за результатом проведення, зі слів ОСОБА_1 , на протязі двох годин з моменту зупинки керованого ним автомобіля, медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (точний час проведення такого огляду ОСОБА_1 не пам`ятає), адже сам ОСОБА_1 не забажав, щоб був витребуваний акт медичного огляду, на підставі якого була видана вказана довідка, в якій точний час проведення такого огляду не зафіксований, однак, з урахуванням вищеозначених пояснень ОСОБА_1 (щодо витраченого ним часу на телефонні дзвінки, очікування водія, дороги до медичного закладу, в якому довелось чекати лікаря та не відразу вдалось здійснити оплату за проведення аналізів, у зв`язку з непрацюючим, зі слів ОСОБА_1 , банківським терміналом), а також із врахуванням тієї обставини, що о 16 год. 56 хв. 05.03.2026 р. працівники поліції, в присутності ОСОБА_1 , завершували процедуру оформлення відносно нього адміністративних матеріалів, є очевидним, що медичний огляд на стан сп`яніння за самозверненням ОСОБА_1 було здійснено пізніше, ніж через дві години від моменту зупинки о 15 год. 49 хв. 05.03.2026 р. керованого останнім транспортного засобу, і проводився такий огляд без присутності поліцейського (який з-поміж іншого, за допомогою бодікамер міг би зафіксувати процедуру проведення відповідного огляду та дотримання процедури відбору для лабораторного дослідження зразків біологічного середовища, з метою виключення можливості підміни цих зразків та забезпечення достовірності результату огляду водія транспортного засобу).

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху повністю доведена, і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що становить підвищену суспільну небезпеку, особи правопорушника, який не визнав своєї вини та не розкаявся у скоєному, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у ст.23 КУпАП, з дотриманням закріплених у Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні на ОСОБА_1 вказаних основного і додаткового стягнення, судом, з-поміж іншого, були досліджені й довідка, видана інспектором відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Хмельницькій області, вказані відеозаписи та постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6773674 від 05.03.2026 р. та витяг з бази «Армор» від 09.03.2026 р., які в своїй сукупності свідчать про те, що видане ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 знаходиться у статусі «зданий на збереження», оскільки ОСОБА_1 після закінчення терміну його позбавлення права керування транспортними засобами повторно цього права не набув.

Разом з тим, ст.33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, суб`єктом правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом, а відповідно до санкції цієї ж норми у спірних правовідносинах стягнення слід призначити водієві, як суб`єкту правопорушення.

Суд уважає, що водій у санкції вказаної статті є більш широким терміном, ніж це визначає національне законодавство у п.1.10 Правил дорожнього руху (особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі).

Відповідно до п.q) статті 1 глави I Конвенції про дорожні знаки та сигнали (постанова Ради Міністрів Української РСР від 16 лютого 1973 року №78 «Про приєднання Української РСР до європейських угод, що доповнюють Віденську конвенцію про шляховий рух 1968 року і Віденську конвенцію про дорожні знаки і сигнали 1968 року», дата внесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів: 12.12.2013 Реєстраційний код акта: 70656/2013) термін «водій» («погонич») означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди).

Отже, водій, згідно з санкцією частини першої статті 130 КУпАП, це особа, що керує транспортним засобом, незалежно від наявності у неї посвідчення водія.

Такий підхід відповідальності різних суб`єктів (з посвідченням водія чи без) є справедливим та однаково дисциплінує усіх громадян до відповідальності перед суспільством, що є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в окремих випадках є необхідним, з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам, через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами або ж була позбавлена такого права, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює превентивну мету стягнення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Отже, особі, яку визнано винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, суд може призначити передбачене санкцією відповідної статті додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа, на момент вчинення адміністративного правопорушення, отримане у передбаченому законом порядку посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

На переконання суду, визначене ОСОБА_1 стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Після набрання постановою законної сили:

стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: м.Хмельницький, пров.Коцюбинського, 35/2;

стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м.Київ, вул.Липська, 18/5;

боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607028 від 05.03.2026 р.).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Суддя