Справа № 162/1253/25 Провадження №33/802/252/26 Головуючий у 1 інстанції:Глинянчук В. Д.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 08 січня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 12 годині 18 хвилин 13 грудня 2025 року по вулиці Озерній у селі Підкормілля Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи мотоциклом «Mustang», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. Вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки про розгляд справи, який відбувся 08 січня 2026 року, останній не знав та про її розгляд належним чином повідомлений не був. Більше того, копію повного тексту оскаржуваного судового рішення він також не отримував. Разом з тим, звертає увагу, що в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які б доводили, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене простить оскаржуване судове рішення скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, так як вважає його пропущеним з поважних на те причин.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи рекомендованим повідомленням №R04 в судове засідання о 09 год. 00 хв. 27.03.2026 року не з`явився, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подав.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, з підстав викладених в ній, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перш за все, враховуючи доводи ОСОБА_1 та матеріали справи, вважаю, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення від 08.01.2026 року, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 539662 від 13.12.2025 року, за змістом якого ОСОБА_1 о 12 годині 18 хвилин 13 грудня 2025 року по вулиці Озерній у селі Підкормілля Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи мотоциклом «Mustang», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. З протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений та отримав його копію, що підтвердив своїм підписом (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Від підпису в акті огляду ОСОБА_1 також відмовився (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного інспектором СРПП ВПД (с-ще. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Михальчуком В.В., з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 в КП «Любешівська багатопрофільна лікарня» не проводився і від проходження такого огляду останній відмовився (а.с.4);

- зобов`язанням до протоколу серії ЕПР1№ 539662 від 13.12.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відсторонено від керування мотоциклом «Mustang», реєстраційний номер НОМЕР_1 протягом 24 годин (а.с.5);

- довідкою старшого інспектора з адміністративної практики сектору взаємодії з громадами Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції Токарчук Ю. від 15.12.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 (а.с.6, 8);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6335834 від 13.12.2025 року, за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною (а.с.10).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться і відеозаписами з бодікамер та відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції, з яких окрім іншого вбачається, що ОСОБА_1 керував мотоциклом «Mustang», реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений за порушення ПДР. В подальшому на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в працівника поліції були підстави вважати, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснивши його порядок та процедуру, ОСОБА_1 на місці зупинки (події) транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або в медичному закладі відмовився. В подальшому на ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме ухиленні особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Щодо твердження апелянта, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки про розгляд справи, який відбувся 08 січня 2026 року, він не знав та про її розгляд належним чином повідомлений не був, то суд знаходить останні безпідставними, і в даному випадку погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо можливості розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 , який будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи під час складання протоколу, не з`явився, заяв по суті протоколу чи щодо процедури його розгляду не подавав.

Більше того, апеляційний суд звертає увагу на те, що останній будучи обізнаним про наявність відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не був позбавлений можливості залучити до участі ще в суді першої інстанції захисника або надати письмові заперечення, однак таким правом не скористався.

Водночас, як вбачається з матеріалів адміністративної справи місцевим судом на моб. тел. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , який останній вказав, при складанні відносно нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також вказує в апеляційній скарзі, направлялося рекомендоване повідомлення, статус відправлення доставлено.

Таким чином, усі доводи ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Любешівського районного суду Волинської області від 08 січня 2026 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Любешівського районного суду Волинської області від 08 січня 2026 року в даній справі.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 08 січня 2026 року, щодо нього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк