ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 р. Справа № 597/443/26

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Тренич А.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Київ Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, начальника групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за частиною 3 статті 172-20 КУпАП,

встановив:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення №4/689 від 23.03.2026 року, 23.03.2026 року о 21 год. 45 хв. було виявлено лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , який перебував на території ІНФОРМАЦІЯ_3 у стані алкогольного сп`яніння, через що йому було виписано направлення № 4/688 від 23.03.2026 року для проходження медичного освідчення з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння із визначенням ступеня. Після чого, лейтенант юстиції ОСОБА_1 був скерований до КНП «Заліщицька центральна міська лікарня» Заліщицької міської ради для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння військовослужбовця. Проте, лейтенант юстиції ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідчення для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння. Таким чином, за викладених вище обставин лейтенант юстиції ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, обіймаючи посаду начальника групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме появу на території ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та виконання обов`язків військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння на території ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 в судовому засідання вину не визнав. Зазначив, що того дня алкоголь не вживав.

Суд, дослідивши протокол про військове адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, виходячи з такого.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 255 КУпАП, командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20, крім правопорушень, вчинених поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану) мають право складати протоколи про військові адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року в Україні діє особливий період.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільну-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до диспозиції частини 3 статті 172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням є дії, передбачені частинами першою цієї статті (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1, ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №78 від 13.03.2026 року, лейтенанта юстиції ОСОБА_1 призвано наказом командира військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 18.03.2026 року №127 на посаду начальника групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак він перебуває на військовій службі, а отже є суб`єктом адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, доведена:

-протоколом про військове адміністративне правопорушення №4/689 від 23.03.2026 року, з якого вбачається, що лейтенант юстиції ОСОБА_1 перебував на території ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного освідчення для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння;

-направленням на медичний огляд для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння військовослужбовця №4/688 від 23.03.2026 року;

- висновком амбулаторного медичного огляду №11 від 23.03.2026 року, згідно якого в ОСОБА_1 на підставі клінічного огляду встановлено алкогольне сп`яніня. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився;

-актом про відмову військовослужбовця від проходження медичного огляду для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння у КНП «Заліщицька центральна лікарні» Заліщицької міської ради від 23.03.2026 року;

-рапортом старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 капітана ОСОБА_2 від 23.03.2026 року;

-рапортом старшого офіцера ІНФОРМАЦІЯ_5 капітана ОСОБА_3 від 23.03.2026 року;

-рапортом штаб-сержанта 3 категорії відділення цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_5 головного сержанта ОСОБА_4 від 23.03.2026 року;

-рапортом оператора відділення рекрутінгу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 солдата ОСОБА_5 від 23.03.2026 року;

-копією витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №78 від 19.03.2026 року;

-копією витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з адміністративно господарської діяльності) №568 агд від 25.12.2024 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він, виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та додані до адміністративних матеріалів документи, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, тому його дії правильно кваліфіковані, як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 3 статті 172-20 КУпАП, яка доведена повністю та вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 172-20 КУпАП, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 172-20, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору в дохід держави на розрахунковий рахунок: UA0026001 ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; - витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.Г. ТРЕНИЧ