Справа № 364/337/26
Провадження № 3/364/136/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 30.03.2026 від Батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП) з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.03.2026 серії ВАД № 329938 щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерка,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.03.2026 близько 20:44, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно співмешканки свого сина (невістки) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: словесно ображала, нецензурно виражалася на її адресу нецензурною лайкою, викидала речі з будинку.

Судове засідання з розгляду справи призначено на 01.04.2026 з урахуванням вимог статті 277-2 КУпАП.

У судовому засіданні 01.04.2026 ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 надали суду пояснення, що підтверджують обставини, викладені в зазначеному протоколі відносно їх конфлікту 21.03.2026, зокрема, щодо того, що ОСОБА_1 виганяла потерпілу з будинку, викидала її речі тощо. За станом на тепер вони помирились, зробили висновки, надалі будуть намагатись вирішувати конфліктні ситуації за взаємною згодою і повагою.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, та враховуючи повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Заслухавши учасників справи та дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Частиною третьою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

За визначенням пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 зазваного Закону України економічним насильством є форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 1 зазваного Закону України психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім показань учасників справи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується також наявними матеріалами справи, зокрема:

письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (невістки кривдника), від 21.03.2026, з яких вбачається, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 . Названого дня, повернувшись від подруги, була замкнена хвіртка, тому їй довелося через неї перестрибувати. Коли потерпіла постукала в двері будинку, ОСОБА_1 відчинила і почала викидати її речі та словесно ображати її. Ці письмові пояснення відповідають показам, наданим у судовому засіданні;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, з якої вбачається характер стосунків кривдника ОСОБА_1 з постраждалою ОСОБА_2 (невістка) та визначено низький рівень небезпеки;

рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП від 21.03.2026 про виклик поліції на службовий планшет та поясненням щодо оцінки ситуації і кваліфікації дій учасників події;

відеозаписами з нагрудних камер (після прибуття на місце події на підтвердження обставин, викладених у згаданому вище рапорті).

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку про визначення повторності правопорушення від 23.03.2026, з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. На підтвердження додано копію постанови Володарського районного суду Київської області від 16.01.2026 у справі № 364/26/26 (а.с. 4-5).

У зв`язку з наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною третьою статті 173-2 КУпАП як повторне протягом року вчинення домашнього насильства особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених цією статтею КУпАП.

Обставин, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених статтею 35 КУпАП, а так само обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених статтею 34 КУпАП, судом не встановлено.

Зважаючи на усе наведене та враховуючи особу правопорушника, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обстави, суд дійшов до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини третьої статті 173-2 КУпАП. Такий вид стягнення, на думку суду, може забезпечити її виправлення; підстав для застосування інших видів адміністративного стягнення судом не вбачається.

Крім того, на підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Керуючись частиною третьою статті 173-2, а також статтями 33-35, 40-1, 221, 251, 252, 268, 276, 277, 283-285, 294, 300, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020,00 (одна тисяча двадцять) грн.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений протягом 15 днів, у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Надіслати копії цієї постанови ОСОБА_1 , потерпілій ОСОБА_2 , прокурору та до Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 202____ року.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.