Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6044/25 Головуючий у 1-й інст. Мороко С. В.
Номер провадження №33/4805/308/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 24.08.2025 о 10 год 38 хв по вул.Демчинська, 2, в с.Мирославка Бердичівського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21144, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема вказав, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Разом із тим, наявні у справі відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля та бодікамери працівника поліції не підтверджують факту керування ним транспортним засобом, а також мають розбіжності у часі. Зокрема, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що він знаходиться в транспортному засобі, який нерухомий. Вважає, що саме по собі перебування особи за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, не створює правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а. Також, просив звернути увагу на відсутність у протоколі посилання на серію приладу, яким проводився огляд на стан сп`яніння, що позбавило можливості ідентифікувати даний прилад та визначити строк його експлуатації. Вказав на неналежність, як доказу, роздруківки результатів огляду на стан сп`яніння у зв`язку з нечитабельністю у такій дати і часу огляду.

Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Гуменюк О.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направили.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи понад строки, встановлені законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України»від 03.04.2008) та положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а такожвідповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні положення містяться у п.п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду та вбачається з матеріалів справи, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №432646 від 24.08.2025, згідно якого, 24.08.2025 о 10 год 38 хв по вул.Демчинська, 2, в с.Мирославка Бердичівського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21144, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alkotest 6810, результат 1,47 проміле (а.с.2); роздруківкою приладу Drager Alcotest 6810 (тест №1457) з результатом 1,47 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота) та за результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння проба позитивна 1,47 проміле (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.08.2025 (а.с.4); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.5); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5558278 від 24.08.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.8); відеозаписом обставин події (а.с.10).

Суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із автомобільного відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, який показав результат 1,47проміле, тобто перевищення допустимої норми. З результатом огляду він погодився. Також, як свідчить відеозапис, ОСОБА_1 ознайомився та підписав чек за результатами тестування, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом згоден», а також протокол про адміністративне правопорушення та постанову про порушення ПДР без будь-яких зауважень.

Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Згідно постанови серії ЕНА №5558278 від 24.08.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (при зміні напрямку руху не увімкнув світловий покажчик повороту). Крім того, з відеозаписів фіксації обставин події вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно керував транспортним засобом та під час спілкування з працівниками поліції не заперечував такого факту.

У апеляційного суду не виникло сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з огляду на зібрані в матеріалах справи докази.

Посилання апелянта на нечитабельність роздруківки з приладу Драгер, а саме, дати та часу огляду, не спростовують обставин, зафіксованих відеозаписом, актом огляду на стан сп`яніння та не виключають належність і допустимість такого документа, як доказу. Окрім того, текст у роздруківці тесту Драгера частково відсутній за спливом часу, а ОСОБА_1 не був позбавлений можливості витребувати її копію у уповноваженої особи.

Доводи захисника про відсутність у протоколі серії технічного приладу, яким проводився огляд на стан сп`яніння, спростовуються п.10 змісту протоколу.

Розбіжності у часі щодо фіксації руху транспортного засобу, вказаного на відеозаписі з бодікамери працівника поліції та з відеореєстратора службового автомобіля, не ставлять під сумнів достовірність зафіксованих подій, а також не впливають на оцінку допустимості таких доказів.

Судове рішення, на яке у апеляційній скарзі посилається захисник, не має преюдиційного значення для вирішення даної справи за встановлених у ній обставин.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 вересня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич