Справа № 214/1476/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 квітня 2026 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2026 о 19 год. 25 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Віктора Оцерклевича 1г у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою №70326552 від 30.03.2023 Тернівського ВДВС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса).

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату судового засідання, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, та з огляду на достатність наявних доказів суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечитиме ст. 268 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положеннями ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора ПП, відповідно до якого, під час патрулювання, було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , відносно якого було складно протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП так як останній був обмежений у праві керування постановою державного виконавця у зв`язку з несплатою аліментів; копією постанови державного виконавця відповідно до якої ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі Відповідно до довідки ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Така поведінка ОСОБА_1 свідчить про триваюче умисне ігнорування ним вимог закону при виконанні обмеження, встановленого в порядку Закону України «Про виконавче провадження», у праві керування транспортними засобами, у зв`язку із зневажливим ставлення до виконання батьківських обов`язків, пов`язаних із сплатою аліментів. Таким чином, під час судового розгляду знайшов підтвердження факт умисного керування ОСОБА_1 транспортним засобом при наявності у останнього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Враховуючи наведене, дотримуючись ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали, та дійшов до переконання поза розумним сумнівом, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП суд враховує особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, від явок до суду ухилився, хоча був обізнаним з наявністю справи в провадженні суду, а також з огляду на його явно зневажливе ставлення до встановленого законом порядку керування транспортними засобами, вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що буде пропорційним меті його застосування.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, 126 ч.3, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Сіденко С.І.