П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м. Київ

Справа №757/28936/25-п

Апеляційне провадження №33/824/1205/2026

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Липченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 347700 від 01 червня 2025 року, ОСОБА_1 , 31 травня 2025 о 23 год 20 хв в м. Києві по вул. Саперно-Слобідська (блокпост), керував автомобілем Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка мова, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудні боді-камери № 472545 та № 473612 працівників поліції.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. На підставі п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Судове рішення мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною, а позиція сторони захисту є безпідставною та спростовується доказами, наявними у матеріалах справи.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , його захисником - адвокатом Старовойтовою Д.А., 03 лютого 2026 року подана апеляційна скарга, яка обґрунтована тим, що в відеозаписах наявних в матеріалах справи не зафіксовано ні руху, ані моменту зупинки працівниками Управління патрульної поліції транспортного засобу.

Вказує, що станом на час коли до транспортного засобу підійшли працівники патрульної поліції, транспортний засіб не рухався.

Посилається на те, що будь-яких доказів щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що стало підставою зупинки матеріали справи не містять.

Зазначено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду, що не мав наміру ухилятися від проходження огляду та спочатку погодився на проходження огляду, натомість саме працівники не мали в наявності драгер, що зумовило фактичне затримання скаржника майже на три години для з`ясування можливості огляду.

Вказує, що після відмови від проходження огляду працівники поліції не запропонували альтернативний медичний огляд та не повідомили до якого саме медичного закладу його буде направлено.

Вважає, що у суду першої інстанції були наявні підстави для закриття провадження у справі за недоведеністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того до апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку вказав, що вперше апеляційну скаргу було подано у визначений КУпАП строк. Однак постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують повноваження адвоката в Київському апеляційному суді. У зв`язку з чим 30 січня 2026 року апеляційну скаргу було подано повторно, усунувши недоліки, які були виявлені в попередній апеляційній скарзі.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року як такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Старовойтова Д.А. підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі з мотивів та підстав, зазначених у ній.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Як убачається зі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347700 від 01 червня 2025 року, ОСОБА_1 , 31 травня 2025 о 23 год 20 хв в м. Києві по вул. Саперно-Слобідська (блокпост), керував автомобілем Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка мова, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудні боді-камери № 472545 та № 473612 працівників поліції (а.с. 1).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Порядок).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 пунктом 2 розділу І передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 3 розділу І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7 розділу І передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).

Частинами 2-4 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. І лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших випадках забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Більше того, підписавши протокол про адміністративне правопорушення, будь-яких заперечень щодо його складення чи пояснень не надав.

Дії поліцейського, який складав протокол та здійснював огляд в установленому законом порядку не оскаржено та будь-яких зауважень щодо оформлення протоколу, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу, який було йому зачитано, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347700 від 01 червня 2025 року (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), відеозаписом події (а.с. 8).

За таких обставин, при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, районним судом міста належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було, як і не було спростовано, що він не керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП та містить у собі всі необхідні дані, в тому числі чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, вказаний пункт Правил дорожнього руху, який порушений водієм та зазначено частину статті, якою передбачена відповідальність за допущене порушення.

Отже наявні у справі докази узгоджуються між собою та у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 положень п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому їх правильно покладено судом першої інстанції в обґрунтування висновків про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за встановлених обставин.

При цьому з відеозапису (Відео Диск №1 «347700-1» від 31 травня 2025року) убачається, що: о 22:35:23 - працівник поліції підходить до автомобіля Пежо, за кермом якого перебуває громадянин ОСОБА_1 , двигун працює; о 22:35:46- працівник поліції: заглушіть транспортний засіб ( ОСОБА_1 за кермом з візуальними ознаками стану алкогольного сп`яніння: хитається), ОСОБА_1 проходить візуальний огляд; о 22:36:00 - працівник поліції називає ознаки алкогольного сп`яніння: нечітка хода, незв`язна річ; о 22:37:56- працівник поліції: «скільки ви випили?, у вас нечітка хода, все видно»; о 22:38:10- працівник поліції запитує у ОСОБА_1 : «Драгер готові пройти?», від вас тхне алкоголем; о 22:39:33 - працівник поліції: їхав без світла, думав вчинить наїзд;о 22:42:39 - поруч перебувають працівники у воєнній формі на блокпосту; о 22:50:57 - працівники у військовій формі вивчають документи у ОСОБА_1 ; о 23:05:00 - працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 процесуальні права, повідомляє, що він їхав п`яний та без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, за що передбачений штраф (постанова серії ЕНА №4863087 від 31 травня 2025 року);о 23:05:50 - працівник поліції запитує: «ви готові пройти «Драгер»?, на що ОСОБА_1 відповідає «нє»; о 23:05:51 - працівник поліції запитує: «на освідчення, щоб їхати?», на що ОСОБА_1 відповідає «нє»;о 23:05:54 - працівник поліції повідомляє, що зараз буде складено адміністративний протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; о 23:06:55 - ОСОБА_1 підписується у постанові за порушення ПДР; о 23:08:24 - працівник поліції каже: «я складаю протокол по 2.5 ПДР пока» (проводити його поки не буду); о 00:04:26 - працівник поліції, повідомляє, що складає адміністративний протокол за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння; о 00:04:41 - працівник поліції: я повідомив водію за Драгер і за можливість проходження у медичному закладі - людина відмовилась ( ОСОБА_1 не висловлює заперечень щодо цих обставин та бажання проїхати до лікаря-нарколога аби пройти огляд, хитаючись сидить за кермом); о 00:04:48 - ОСОБА_1 каже: «що далі?»; о 01:04:28 - працівник поліції повідомляє, ОСОБА_1 , що складає протокол по 2.5 ПДР.

Доводи скаржника про те, що станом на час коли до транспортного засобу підійшли працівники патрульної поліції транспортний засіб не рухався, спростовується фрагментами відеозапису, де працівник поліції сказав ОСОБА_1 заглушити двигун (Відео Диск №1 «347700-1» - 22:35:46).

Доводи скаржника з приводу того, що матеріалами справи не доведено законної підстави зупинки, спростовані переглянутим відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Також в матеріалах справи наявна постанова серії ЕНА № 4863087 від 31 травня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень штрафу.

Отже, відеозапис долучений до справи свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення й суд його оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для їх скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, характер правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його підвищена суспільна небезпечність, унеможливлює застосування до особи, яка його вчинила, звільнення від адміністративної відповідальності із застосуванням заходів громадського впливу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року- без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.