справа № 619/619/26
провадження № 3/619/336/26
ПОСТАНОВА

іменем України

24 березня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які надійшли з ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

25.01.2026 о 20:00 годині, водій ОСОБА_1 в с-щі Подвірки, Харківського району, Харківської області по вул. Сумський Шлях, біля буд. 28, на блокпості керував транспортним засобом моделі «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газаналізатора Drager та в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що 25.01.2026 їхав з дитиною, на блокпості його зупинили військові разом з поліцією. Вказав, що він не перебував у стані сп`яніння та підтвердив, що відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського на місці зупинки транспортного засобу, бо вважає, що алкотестер («Драгер») показує недійсні результати. До медичного закладу їхати також відмовився через те, що на місці розгубився.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та відеозаписи, суд дійшов наступного.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, у якому зафіксована відмова водія на нагрудний відеореєстратор №/284 від 25.01.2026; долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудного відеореєстратора №/284 від 25.01.2026, на файлах якого зафіксована відмова від проходження медичного огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в установленому законом порядку у медичному закладі, на відеозаписах зафіксований увесь час документування обставин правопорушення починаючи з моменту виявлення правопорушення, а також час складання самого протоколу, та поясненнями самого ОСОБА_1 у судовому засіданні, який не заперечував обставини, викладені у протоколі.

У судовому засіданні також була відтворена та досліджена відеозйомка з нагрудної камери співробітника патрульної поліції від 25.01.2026, що міститься на СD носії та долучені до матеріалів справи (на диску міститься 5 файлів відеозапису у форматі .MР4), на відеозаписах чітко прослідковується увесь шлях фіксації складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який відбувався на блокпосту під час зупинки автомобіля за кермом якого був водій ОСОБА_1 , патрульними поліцейськими для перевірки документів, до складання протоколу та відсторонення водія від керування транспортним засобом. На відеозаписі: VID45F.MP4 поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру та у медичному закладі, оскільки у останнього були виявленні явні ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 усі пропозиції ігнорував, згоди не давав (час відеозапису 03:22; 03;40; 04:13; 04:25; 04:51; 06:38; 08:38; 09:28; 10:20; 10:53; 12:29; 12:53) із загального часу фіксації 15:00. На 04:23 хвилині цього ж файлу відеозапису ОСОБА_1 сказав «Я не буду нічого дуть», на 09:00, 09:12 та 12:42 хвилинах відмовився від проходження будь-якого огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. На відеофайлі VID45F.MP4, на 14:46 хвилині відеозапису із загального часу 15:00 хвилин, ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол, 14:50 хв. відмовився від надання будь-яких пояснень. Працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду (повідомлено, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП).

Окрім цього слід зауважити, що будь-яких клопотань під час складання цього адміністративного протоколу ОСОБА_1 не заявляв.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Слід зауважити, що ОСОБА_1 будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху України, зокрема п. 2.5, яким визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом враховано, що ОСОБА_1 усіма своїми діями фактично відмовлявся від проходження будь-якого медичного огляду, проте на 09:00, 09:12 та 12:42 хвилинах часу фіксації відеофайлу VID45F.MP4 - надав поліцейським чітку та зрозумілу відповідь, що він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, яку поза розумним сумнівом можна вважати саме відмовою від огляду в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо у транспортному засобі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

Відтак матеріали справи та дані відеозапису узгоджуються між собою та не суперечать один одному. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували докази, зібрані працівниками поліції.

Суд не приймає пояснення ОСОБА_1 , так як його заперечення зводяться до спростування стану алкогольного сп`яніння, у той час коли йому інкримінується не керування у стані алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження огляду на визначення такого стану.

Суд зауважує, що заперечення факту сп`яніння не спростовує факт відмови від такого огляду оскільки стаття 130 КУпАП карає, зокрема за відмову від такого проходження в установленому законом порядку.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах цієї санкції.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень та позбавлення права керування транспортними засоби строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 , ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Реквізити по сплаті адміністративного штрафу у сфері забезпечення дорожнього руху:

- р/р UA0020001, КОД ЕДРПОУ 37874947, отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081100.

Реквізити по сплаті судового збору:

- отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області.

Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Повний текст постанови виготовлено 26.03.2026.

Суддя В. С. Овсянніков