П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №514194, 15.11.2025 о 17:01 ОСОБА_1 , в с. Стодульці Жмеринського району Вінницької області, по вул. Зелена, керував автомобілем марки «GEELY MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав нестійку ходу, різкий запах алкоголю із порожнини, почервоніння обличчя, у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектором Жмеринського РВП ГУНП старшим сержантом поліції Бригадиром О.С.. за даним фактом було складено відносно ОСОБА_1 протоколи серії ЕПР 1 №514194.

02.02.2026, 24.02.2026 та 24.03.2026 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликати останнього за номером телефону, зазначеним ним при складенні протоколу не представилось можливим, а тому ОСОБА_1 повістка була направлена за адресою проживання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте, на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат відсутній», № повідомлення № 771, R80 та R06.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи є недоцільним, адже таке відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду справи.

Так, у статті 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). Тим більше, що ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, зокрема, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №514194 від , 15.11.2025; письмових поясненнях свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився ід проходження огляду на стан сп`яніння; розписка про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; диск з відео, доданий до матеріалів справи, що підтверджує обставини, викладені в протоколі, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 винен у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який в судове засідання не з`явився, ступінь його вини, суддя вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення на загальних підставах, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 274, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк,постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ