Справа № 727/3371/26
Провадження № 3/727/719/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Дубець О.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівців із Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ВАД №980491 від 25 лютого 2026 року, ОСОБА_1 25 лютого 2026 року близько 20:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме: погрожував фізичною розправою, ображав її нецензурною лайкою, штовхав, шарпав в присутності малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні домашнього насильства не визнав. Вказав, що психологічного насильства щодо дочки не вчиняв, фізичної сили до неї не застосовував. Натомість, зауважав, що це дочка провокує його до конфліктів та вчиняє щодо нього психологічне насильство. Зазначив, що конфлікти між сторонами виникають постійно після смерті його дружини та зумовлені майновими питаннями, які стосуються спадщини.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що, наразі, проживає разом із батьком. Зазначила, що він постійно її ображає, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, що чує її малолітня донька. Вказала, що конфлікти між ними виникають переважно з причин майнового характеру, які стосуються спадщини після смерті матері.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши додані до справи докази, суд встановив таке.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 14 частиною 1 статті 1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 1 вказаного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Разом з тим, судом встановлено, що з матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні тривалі неприязні відносини, які виникли після смерті дружини (матері) та зумовлені майновими питаннями, які стосуються оформлення спадщини. Такі відносини супроводжуються періодичними конфліктами побутового характеру, що підтверджується поясненнями обох сторін в судовому засіданні.

Одночасно суд зазначає, що для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, сварки, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство це навмисне застосування фізичної сили або влади, здійснене або у вигляді загрози, направлене проти себе, проти іншої особи, групи осіб або спільноти, результатом якого є (або висока вірогідність цього) тілесні ушкодження, смерть, психологічна травма, відхилення в розвитку або різного роду збиток.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; це зіткнення протилежно спрямованих, несумісних одна з одною тенденцій (потреб, інтересів, цінних орієнтацій, соціальних установок, планів тощо) у свідомості окремо взятого індивіда, в міжособистісних взаємодіях та міжособистісних стосунках індивідів чи груп людей.

Сварка це гостра суперечка, що супроводиться взаємними докорами, образами; стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Образливі висловлювання в рамках конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без наявності доказів про завдання шкоди не підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Разом з тим, доказів вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , окрім пояснень самої потерпілої, матеріали справи не містять.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення частини 3 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 , зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, суд вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 173-2, 247, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Чернівців протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Дубець О.С.