Справа № 279/1029/26
Провадження № 3/279/374/26 ПОСТАНОВА
30 березня 2026 року
Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Невмержицька О.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Згідно з протоколом серії ЕНА №581952 про адміністративне правопорушення 03.02.2026 року о 10.48 год. ОСОБА_1 по вул. Петра Дорошенка, 48 в м. Коростені керуючи атомобілем марки "Volkswagen Golf" д.н.з. НОМЕР_1 не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, правопорушення вчинено посторно протягом року, був притягнутий до відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП постановою ЕНА/6606549, чим порушив п. 2.1 аПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 126 ч.5 КУпАП.
Згідно з протоколом серії ЕНА №581956 про адміністративне правопорушення 03.02.2026 року о 10.48 год. ОСОБА_1 по вул. Петра Дорошенка в м. Коростені керував атомобілем марки "Volkswagen Golf" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом серії ЕНА №581810 про адміністративне правопорушення 03.02.2026 року о 08.18 год. ОСОБА_1 по вул. Петра Дорошенка, 89 в м. Коростені керував атомобілем марки "Volkswagen Golf" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліда шкіра обличчя, тремнтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою суду від 30.03.2026 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 заст.ст.126 ч.5, 130 ч.1 та 130 ч.1 КУпАП об`єднано в одне провадження.
Статтею 36 КУпАП України передбачено, що якщо особа вчинила кілька адмінправопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто обидва протоколи можуть бути розглянуті в одному провадження.
Адвокат Майданик А.О. подав письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, та зазначив про невідповідність обставин, викладених в протоколах про адміністративне правопорушення. Так, на відеозаписах, які були додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №581810 від 03.02.2026, зафіксовано, як працівники поліції після зупинки транспортного засобу при спілкуванні із ОСОБА_1 запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про наявність, в останнього, конкретних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. На пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 погодився. Далі ОСОБА_1 запитав у працівника поліції якими ознаками підтверджується стан наркотичного сп`яніння. Працівник поліції відповів, що його зіниці очей не реагують на світло та бліда шкіра обличчя. Проте візуально працівник поліції не оглядав зіниці ОСОБА_1 на предмет реагування таких на світло. Вказані у протоколі про адміністратвине правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння як «бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук» не підтверджується відеозаписами, згідно з якими в ході спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими та під час складання відносно нього адміністратвиних матеріалів, поведінка та дії ОСОБА_1 є адекватними та такими, що відповідають обстановці: ОСОБА_1 реагував на вимоги поліцейських та надавав адекватні відповіді на їх запитання, а також сам ставив працівникам поліції питання, шкіра його обличчя на відеозаписах не виглядає блідою. На відеозаписах не зафіксована така ознака наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 як тремтіння пальців рук, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №581810 від 03.02.2026. зазначення працівниками поліції у протоколі ознак наркотичного сп`яніння само по собі не свідчить про їх наявність у ОСОБА_1 . Таким чином, працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністратвине правопорушення ознак наркотичного сп`яніння. Крім того, працівник поліції, отримавши 03.02.2026 згоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, мав би виконувати вимоги-ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № ПОЗ від 17.12.2008 року, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, а саме забезпечити проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення. враховуючи відеозаписи, які були додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №581810 від 03.02.2026, слідує, що відмова ОСОБА_1 викликає сумнів у її дійсності, оскільки дії поліцейського щодо нього були провокативними, а саме працівниками поліції після отримання згода ОСОБА_1 на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння почали здійснювати активні дії направлені на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, які виразились у незаконному, безпідставному проведенні поверхневої перевірки речей та транспортного засобу ОСОБА_1 , що спровокувало виникнення у ОСОБА_1 негативного ставлення до працівників поліції, далі працівники поліції почали провокативне спілкування із ОСОБА_1 направлене на переконання останнього на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після того як працівники поліції почули відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду, то вони відразу склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 130 КУпАП, не пояснивши ОСОБА_1 наслідки його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також співробітники поліції проявили надмірний формалізм, не врахували та не надали належну оцінку постанові серії ЕНА №6606549 від 03.02.2026 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, яка у певний проміжок часу могла бути оскаржена до суду та не набрала законної сили.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив щодо обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, пояснив, що не вживав наркотичних засобів і не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, погоджувався прослідувати до лікарні, однак коли дізнався, що працівники поліції його назад не привезуть, не поїхав з ними бо є інвалідом (не має одної нижньої кінцівки) та має труднощі у пересуванні.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, дослідивши їх в сукупності з письмовими матеріали справи, суд приходить до наступного.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.
Пленум Верховного Суду України у п.27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 (з наступними змінами) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Із положень зазначеної інструкції слідує, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 Розділу І Інструкції).
Ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці.
Зміст наданого до суду відеозапису свідчить про те, що пропозиція пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння не була викликана наявністю у водія видимих та об`єктивних ознак, які б свідчили про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, як і не була викликана обгрунтованою підозрою у перебуванні особи у стані сп`яніння, а носила превентивний характер.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 ніяких ознак сп`яніння не називали, той поводив себе адекватно, ознак сп`яніння не проявляв, відмови від проходження огляду не зафіксовано.
За таких обставин протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може вважатись належним та достатнім доказом для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Долучені до протоколу розписки, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не свідчить про їх надання ОСОБА_1 та відмову останнього від їх отримання.
Отже, при розгляді справи встановлено, що особою, яка склала протоколи, належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.130 ч.1 КУпАП.
Щодо притягнення за статтею 126 ч.5 КУпАП суд зазначає наступне.
Відповідно до диспозиції ст.126 ч.5 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).
Як доказ вчинення 03.02.2026 о 10.48 год. ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП, поліцейським долучено копію постанови від 03.02.2026 про притягнення останнього до адміністартивної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, зі змісту якої слідує, що правопорушення мало місце 03.02.2026 о 08.46 год. по вул.Дорошенка, 89 в м. Коростені.
Для наявності такої кваліфікуючої ознаки, визначеної ч.5 ст.126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, особу вже має бути піддано адміністративному стягненню за вчинення однорідного правопорушення (у даному випадку адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП).
Відповідно до ст.289 КУпАП на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови може бути подано скаргу, а згідно ч.1 ст.291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Отже, те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Повторність вчинення протягом року аналогічного правопорушення повинна безумовно підтверджуватися безпосередньо самою постановою про накладення адміністративного стягнення, яка має бути завіреною належним чином, зокрема, повинна бути належним чином засвідчена та містити інформацію про набрання чинності, а також суду повинна бути надана інформація, що вказана постанова не оскаржувалась чи навпаки.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Таким чином, станом на 03.02.2026 ОСОБА_1 у цій справі не був особою, яка була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки постанова про притягнення до відповідальності за зазначеною нормою не набрала законної сили, а тому його дії щодо керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, які мали місце в той же день не можуть бути кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Тобто, факт керування ним транспортним засобом мав місце до набрання законної сили постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відтак кваліфікуюча ознака ч.5 ст.126 КУпАП як повторність, в даному випадку відсутня.
Недоведена винність рівнозначна доведеній невинуватості, а всі сумніви слід тлумачити на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 126 ч.5,130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.126,130,221,283-284 КУпАП України,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП - закрити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Невмержицька О.А.