Справа № 159/2506/25
Провадження № 3/159/8/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Губар В.Є.,

з участю:

захисника Стрижака С.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши матеріал, який надійшов від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2025 о 20 год. 24 хв. в с.Поворськ, вул.Покровська (17-го Вересня) ОСОБА_1 керував траспортним засобом саморобним трактором, без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Білик Р.О. в судове засідання повторно не з`явилися, своєчасно сповіщені про місце і час розгляду справи, у зв"язку з чим, згідно з ч.1 ст.268 КУпАП, справа розглядається за їх відсутності.

В судових засіданнях 18.02.2026 та 20.03.2026 захисник Стрижак С.В. пояснив суду, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає через незаконні дії поліцейських у процедурі проведення огляду, які полягають у направленні ОСОБА_1 не в найближчий заклад охорони здоров"я, яким є КНП "Маневицька багатопрофільна лікарня", розташована на відстані 34,2 км від с.Поворськ, а до Ковельського МТМО, розташованого на відстані 40,2 км від місця події. Крім того, як зазначив захисник, поліцейські не були наділені повноваженнями по проведенню огляду на стан алкогольного сп"яніння ОСОБА_1 , з огляду на статус останнього як військовослужбовця, що вказує на порушення ними вимог ст.266-1 КУпАП. З наведених підстав захисник просив суд провадження у цій справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, про закриття провадження у справі з вказаної підстави додатково 19.03.2026 подав суду письмове клопотання.

У судовому засіданні 18.02.2026 судом досліджено наявні у справі докази.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, вбачається що відеозйомка працівниками поліції проводилась нагрудною бодікамерою та відеореєстратором службового автомобіля, у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля під назвою файлу "IMG_0534" розпочинається о 20:24 год 17.04.2025, де відображено рух транспортного засобу трактора без д.н.з

З відеозапису під назвою файл "0014__008В" вбачається, що працівник поліції через запах алкоголю у водія транспортного засобу о 20:24 год 17.04.2025 оголосив останньому ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти на місці зупинки транспортного засобу тест для визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував факт вживанням ним алкоголю, стверджував, що курив цигарки. О 20:31 год ОСОБА_1 відмовився проходити тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, о 20:32 год також відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Працівником поліції прийнято рішення про складення адміністративного матеріалу за порушення водієм п.2.5 ПДР. Подальший відеозапис відображає хід оформлення адміністративних матеріалів.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріалами справи підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортноим засобом та відмову водія від проходження огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується й іншими доказами, які були досліджені в ході розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.04.2025, рапортом поліцейського Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, відгук - характеристикою.

Отже, клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП задоволенню не підлягає.

Щодо пояснень захисника про порушення поліцейськими процедури огляду ОСОБА_1 суд відзначає таке.

Згідно з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі по тексту - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

За змістом оформленого 17.04.2025 о 20 год. 33 хв. інспектором поліції ОСОБА_2 направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , останній направлявся до закладу охорони здоров"я - Ковельське МТМО.

Водночас стверджуючи, що Ковельське МТМО не є найближчим закладом охорони здоров"я до с.Поворськ Ковельського району, захисник не надав суду доказів, з яких достовірно видно відстань від місця події як до Ковельського МТМО, так і до КНП "Маневицька багатопрофільна лікарня".

Суд враховує також ту обставину, що наведені захисником відстані від с.Поворськ до обох зазначених ним закладів охорони здоров"я є близькими та співмірними між собою, жодних застережень щодо незгоди з направленням на огляд до конкретного закладу охорони здоров"я ОСОБА_1 поліцейським не висловлював, згоду на проведення огляду в конкретному закладі охорони здоров"я не надав.

За викладених обставин, суд не вбачає в діях поліцейських порушення п.7 розділу І Інструкції.

Не допущено поліцейськими, на переконання суду, і порушень приписів ст.266-1 КУпАП.

Так, відповідно і до протоколу про адміністративне правопорушення, і до довідки від 21.12.2024 військової частини НОМЕР_2 (форма 5), ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Як визначено ч.1 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), в тому числі й за статтею 130 КУпАП.

Посилання захисника на вимоги ст. 266-1 КУпАП, не є слушними, оскільки вказані норми статті передбачені лише для тих військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин. Матеріали справи не містять даних, що військовослужбовець ОСОБА_1 , керуючи у селі за місцем свого проживання саморобним трактором без номерного знака, виконував обов`язки військової служби, коли його зупинили працівники поліції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України складено уповноваженою посадовою особою.

У ході розгляду справи судом розглянуто та вирішено низку клопотань сторони захисту.

12.06.2025 захисником Білик Р.О. через систему "Електронний суд" подано клопотання про зміну місця розгляду справи про адміністративне правопорушення та передачу справу на розгляд Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області. Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходиться в АДРЕСА_2 , тому не може бути присутнім в судових засіданнях Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

У судовому засіданні 18.02.2026 суд відмовив у задоволенні цього клопотання з таких підстав.

За загальним правилом ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За положеннями ч. 2 ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Оскільки наведеними нормами ст. 276 КУпАП іншої територіальної підсудності справ, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, крім їх розгляду за місцем вчинення правопорушення, не передбачено, клопотання захисника задоволенню не підлягає.

21.08.2025 ОСОБА_1 подано заяву про допит в якості свідків працівників поліції, які складали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні 18.02.2026 суд відмовив у задоволенні цієї заяви, оскільки вона ОСОБА_1 ніяк не мотивована. Суд відзначає, що поліцейськими, якими оформлено протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, реалізовано передбачений ч.2 ст.251 КУпАП обов"язок щодо збирання доказів, які ними скеровано до суду. Обставин, які б підлягали з"ясуванню безпосередньо у поліцейських, шляхом їх виклику як свідків, у ході розгляду справи судом не встановлено.

З аналогічних підстав судом 18.02.2026 відмовлено у задоволенні поданого 29.08.2025 захисником Стрижаком С.В. клопотання про виклик поліцейського Ковальчука Р.В.

29.08.2025 захисник Стрижак С.В. подав суду клопотання про залучення прокурора до участі у справі.

У судовому засіданні 18.02.2026 суд відмовив у задоволенні цього клопотання з таких підстав.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, положеннями ст.250 КУпАП визначено повноваження прокурора при здійсненні прокурорського нагляду. При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

Участь прокурора у розгляді судом справ про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП законом не передбачена.

У рішенні від 30.08.2023 по справі №208/712/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у частині першій статті 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ні цим Кодексом, ні Законом України "Про прокуратуру", ані підзаконним нормативно-правовими актами. Законодавець у главі 21 КУпАП "Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення" не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Крім іншого Велика Палата зазначає, що уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконав функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

Європейський суд з прав людини у справі "Фігурка проти України" (заява №28232/22, пункти 36-38) також зазначив, що відсутність сторони обвинувачення під час судового розгляду справи за ч.1 ст.130 КупАП, за умови дотримання об`єктивного та суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, не порушує ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобож.

Отже, прокурор залученню до участі у цій справі не підлягає.

29.08.2025 захисник Стрижак С.В. подав суду клопотання про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

У судовому засіданні 18.02.2026 суд відмовив у задоволенні цього клопотання.

Частиною 4 ст. 277 КУпАП імперативно визначено можливість зупинення судом лише строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, а тому застосування аналогії закону в даному випадку неможливо, відтак клопотання захисника задоволенню не підлягає.

У заявах від 09.10.2025 та 17.11.2025 ОСОБА_1 просив суд витребувати документ про результати розгляду його скарги до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області на дії працівників поліції, якими щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

В задоволенні цих заяв у судовому засіданні 18.02.2026 суд відмовив, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів подання (надіслання) до органу поліції відповідної скарги, а також не доведено неможливості самостійного отримання ним або ж двома його захисниками інформації щодо результатів її розгляду.

29.08.2025 захисник Стрижак С.В. подав суду клопотання про витребування у Ковельського РУП ГУНП у Волинській області відомостей про серійний номер, марку відеореєстратора службового транспортного засобу, який використовувався поліцейськими 17.04.2025 та відомостей про перебування відеореєстратора на балансі управління.

У судовому засіданні 20.03.2026 суд відмовив у задоволенні цього клопотання.

Згідно з п.1 та 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 1812.2018 № 1026, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Отже, вказаними нормами не передбачено відображення на відеозаписі події відомостей про серійний номер та марку відеореєстратора службового транспортного засобу. Як вбачається з дослідженого судом відеозапису події, виконаного з використанням відеореєстратора поліцейського службового транспортного засобу, на відеозаписі відображається дата та час, відтак суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника.

Суд, крім того, відзначає, що стороною захисту не надано суду доказів неможливості самостійного одержання в органі поліції відомостей, про які йдеться у клопотанні захисника.

Враховуючи викладене, є необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення передбачене санкцією цієї статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення, суд відхиляє подане 18.02.2026 захисником Стрижаком С.В. клопотання про індивідуалізацію покарання, у якому захисник просить у разі визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому йому діянні, застосувати за аналогією закону ст.69 КК України і не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Суд відзначає, що позбавлення права керування транспортними засобами є основним, а не додатковим стягненням, а тому є обов`язковим до його накладення судом. Відтак, альтернативи для суду в частині застосованого стягнення, у цьому конкретному випадку, у суду не виникає.

Діючий КУпАП, на відміну від загальних положень КК України, не передбачає можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми, або не накладення одного з видів стягнень, передбаченого санкцією відповідної норми як обов`язкового.

Наведений вище підхід відповідає п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому з урахуванням наведеного вище нормативного регулювання, закріпленого в КУпАП, визначено, що судам за правилами КУпАП основні й додаткові стягнення слід застосовувати в межах санкцій відповідних норм.

А відповідно до вимог ч.4 ст. 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Таким чином, санкція статті передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами, а покликання захисника на застосування аналогії закону, є безпідставними.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

У відповідності до Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст.130, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу, а саме 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

СуддяВ. Є. Губар