Єдиний унікальний номер судової справи 490/7877/25
Номер провадження 33/812/113/26 Головуючий у місцевому суді: Дірко І.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Коростієнко Н.С.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

та його захисника адвоката Лі-Злотіна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №455043, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва та був складений 15 вересня 2025 року, зазначено, що 15 вересня 2025 року близько 20 год. 44 хв. в місті Миколаєві по вулиці Малко-Тирнівській, біля будинку №96, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки та моделі Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився. Вказаним останній порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 17 лютого 2026 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2025 року та прийняти у справі нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Також, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що в судовому засіданні він присутнім не був, а копію оскаржуваної постанови судді отримав лише 16 лютого 2026 року.

В судовому засіданні апеляційного суду від 13 березня 2026 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лі-Злотін А.В. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підтримали та просили його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 в межах розгляду питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у ч.2 ст.294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

За матеріалами даного провадження встановлено, що справа в суді першої інстанції призначалась двічі, а саме: на 21 жовтня 2025 року та 17 грудня 2025 року.

Зі змісту постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2025 року вбачається, що судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 .

Доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про призначений розгляд справи матеріали справи не містять.

Відповідно до супровідного листа районним судом направлялась копія постанови ОСОБА_1 , але відомостей про дату отримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, копії оскаржуваного судового рішення (постанови) матеріали справи теж не містять.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що копію судового рішення отримано ОСОБА_1 16 лютого 2026 року. Апеляційну скаргу подано поштою 17 лютого 2026 року.

Згідно зі ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За наведених обставин та враховуючи конкретні обставини даної справи, зокрема відсутність у матеріалах справи доказів обізнаності ОСОБА_1 про розгляд справи у суді першої інстанції та отримання ним копії оскаржуваного судового рішення, а також з метою дотримання права особи, що подала апеляційну скаргу, на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, апеляційний суд вважає, що вказаний строк підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2025 року задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова