Номер провадження: 33/813/784/26
Номер справи місцевого суду: 496/957/26
Головуючий у першій інстанції Портна О. П.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

24.03.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Карташов О.Ю., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги адвоката Хомич Андрія Миколайовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , поданоїна постанову Біляївського районного суду Одеської області від 20 лютого 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 20 лютого 2026 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокатом Хомич А.М. подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування постанови Біляївського районного суду Одеської області у справі № 496/957/26 від 20 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити справу за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам закону та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).

За положеннями ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Процедура визначення строків для подання апеляційної скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова ухвалена судом першої інстанції 20 лютого 2026 року, отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 02.03.2026 року.

Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти (положення ст. 116 КПК України, які підлягають застосуванню за аналогією).

Апеляційна скарга адвокатом Хомич А.М., не містить дати її складання, проте зареєстрована Біляївським районним судом Одеської області 12.03.2026 року.

Також, матеріали справи містять два конверти.

Перший -паперовий конверт на якому зазначено особа відправитесь ОСОБА_2 та отримувач Біляївський районний суд Одеської області не містить будь-яких даних реєстрації листа на пошті.

Другий - поліетиленовий конверт, місить тільки накладну № 0296279, однак вона не заповнена та також не містить даних реєстрації листа.

За положеннями ст. 2 Закону України «Про поштовий зв`язок» відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, цим Законом та іншими актами законодавства.

Так, у статті 1 Закону визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку. Частиною 3 ст. 15 Закону встановлено, що послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, визначено порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними (далі - Правила). За пп.12,13 п.2 Правил приймання поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає в отриманні від відправника поштового відправлення, поштового переказу для їх наступного пересилання оператором поштового зв`язку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції, що визначається оператором поштового зв`язку. Рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення.

Відповідно до пункту 58 яких під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля. Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення.

Згідно з пунктом 62 Правил підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Відповідно до абзацу 2 пункту третього розділу І Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затверджене Наказом МФУ від 21.01.2016 за №13, у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги адвокат Хомич А.М. не додав розрахункового документу на підтвердження оплати послуг зв`язку, а накладна кур`єрської служби доставки №0296279, не містить будь-якої інформації про відправника чи одержувача, відбитку календарного штемпелю, ідентифікатора поштових відправлень, за допомогою використання якого було б можливо перевірити дату відправлення кореспонденції.

З урахуванням наведеного, надані апелянтом документи не надають можливості достеменно встановити здійснення поштового відправлення кур`єрською службою, або засобами поштового зв`язку.

Отже, зазначені обставини унеможливлюють апеляційному суду встановити факт дотримання апелянтом строку подачі апеляційної скарги, передбаченого ст. 294 КУпАП, та відповідно прийняти апеляційну скаргу, що надійшла до суду першої інстанції 12.03.2026 року, до розгляду.

За положеннями ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана поза межами встановленого законом 10-деного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. У змісті самої апеляційної скарги ні у мотивувальній, ні у прохальній її частині не ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Належних та допустимих доказів своєчасного скерування апеляційної скарги поштою апелянтом не надано.

Враховуючи викладене, зазначені обставини є перешкодою для прийняття до розгляду апеляційної скарги адвоката Хомича А.М., а тому вона підлягає поверненню особі, що її подала. Разом з тим, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта права на повторне звернення у встановленому законом порядку з апеляційною скаргою у разі усунення обставин, що були підставою для її повернення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, Хомич Андрія Миколайовичана постанову Біляївського районного суду Одеської області від 20 лютого 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов