Номер провадження: 33/813/379/26
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Боличевського С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Боличевського С.П. на постанову судді Пересипського районного суду м. Одеси від 21.11.2025 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 21.11.2025 накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за протоколом серії ЕПР1 №401804 - закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Встановлено, що 25.07.2025 о 01:10 годині, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №8 по вул. Посівна в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає ситуації), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на відповідний носій інформації, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», а також не вибравши безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого скоїв наїзд на ворота будинку №8 по вул. Посівна в м. Одесі, чим порушив п.п. 12.1, 13.1, 2.3б «Правил дорожнього руху». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з постановою судді першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Боличевський С.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його представника, водночас, вони з`явились до суду у призначений день та час, але внаслідок дії в м. Одесі повітряної тривоги, до приміщення суду їх не допустили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явився, апеляційний суд, врахувавши думку представника, який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , вважає за можливе розгляд апеляційної скарги здійснювати без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Боличевського С.П., який підтримав апеляційну скаргу, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не оскаржує постанову суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі про притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість висновків суду лише в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є встановлений факт наявності у особи алкогольного сп`яніння, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці скоєння правопорушення або в умовах лікувального закладу, щодо вживання алкогольних напоїв та лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується належними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №401796 від 25.07.2025, в якому наведені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; направленням на огляд ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, до КНП «ООМЦПЗ» ООР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що вказана особа від такого огляду відмовилась; відеозаписами з портативних відеореєстраторів працівників поліції, у яких зафіксовано безперервний перебіг подій вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обставин складення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за участю цієї особи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин з ознаками алкогольного сп`яніння, а також факт відмови останнього пройти огляд в установленому законом порядку, знайшов підтвердження в ході судового розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, підстави для зворотних висновків не встановлені.

Таким чином, у апеляційного суду відсутні будь-які підстави ставити під сумнів викладені у оскаржуваній постанові обставини, які були встановлені під час огляду відеозапису.

Апеляційний суд також не вбачає в діях поліцейських порушень норм та приписів чинного законодавства під час складення протоколу, що підтверджується повторно дослідженим апеляційним судом відеозаписом події, який у повному обсязі та з дотриманням приписів ст. 266 КУпАП відображає процедуру фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також свідчить про правомірну поведінку поліцейських та належне і професійне виконання ними своїх обов`язків.

При цьому будь-яких зауважень ОСОБА_1 щодо незаконності дій поліцейських на відеозаписі події не зафіксовано.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині допущення судом першої інстанції під час розгляду справи норм процесуального права, зокрема розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За висновком ЄСПЛ з огляду на принцип, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними, право на справедливий суд не може вважатися ефективним, якщо клопотання та зауваження сторін не будуть справді "заслухані", тобто належним чином розглянуті судом. У рішеннях судів і трибуналів мають бути належним чином наведені підстави, на яких вони ґрунтуються. Цей обов`язок обґрунтовувати рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, висунутий скаржником, а передбачає, що сторони судового провадження можуть розраховувати на отримання конкретної та чіткої відповіді на аргументи, які є вирішальними для результату цього провадження. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення може змінюватися залежно від характеру рішення та має визначатися з огляду на обставини справи (див. рішення у справі "Мазахір Джафаров проти Азербайджану" (Mazahir Jafarov v. Azerbaijan), заява №39331/09, пункти 34 і 35, від 02 квітня 2020 року з подальшими посиланнями).

Переглядаючи цю справу апеляційний суд враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема рішення у справі "Серявін та інші проти України", де ЄСПЛ зазначав: "ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті".

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , водночас, це не вплинуло на правильність висновку судді про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що суддею розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника, які не з`явились до суду для участі у розгляді справи через дію на той час повітряної тривоги, апеляційний суд зазначає, що вказані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема в матеріалах справи відсутні докази щодо явки даних осіб до суду, клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, а тому зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування правильної та законної постанови суду.

Крім того, відповідно до положень КУпАП, в даній категорії справ, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Разом з тим, процесуальні права ОСОБА_1 були в повній мірі відновлені в апеляційному суді, оскільки його представник брав участь в судовому засіданні та реалізував права, надані йому законом, надавши відповідні пояснення щодо складеного протоколу та доводів апеляційної скарги.

При цьому, представник Лисенка М.О. під час апеляційного розгляду справи не скористався своїм правом на подання доказів у підтвердження його доводів щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, вказані стороною захисту обставини щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника стали підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

За таких обставин, суд першої інстанції, всупереч твердженням апелянта, правильно встановив фактичні обставини та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Боличевського С.П. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Боличевського С.П. залишити без задоволення.

Постанову судді Пересипського районного суду м. Одеси від 21.11.2025 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов