П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/648/26

26 березня 2026 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, одружена, працює продавцем у магазині «Соцмаркет», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 23.02.2026 о 22 год 00 хв неналежно виконувала свої батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розпивав алкогольні напої, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не визнала. Зазначила, що дбає про дитину. 23.02.2026 вона була на роботі та біля 19:00 год повернулася додому. Не виявивши сина вдома вона зателефонувала йому. Син повідомив, що ще в денний час доби пішов гуляти з другом і повернеться о 21:00 додому. Вона дозволяє сину гуляти у пізній вечірній час, зокрема і взимку. Вона писала сину повідомлення останній раз десь о 20:40 год. Потім о 22:00 год. вона йому зателефонувала, однак телефон був вимкнений. Тоді вона подзвонила матері товариша сина, однак слухавку ніхто не підіймав. Вона знає, що сім`я останньої перебуває під наглядом соціальних служб. Вона пішла на вулицю шукати сина, однак не знайшовши його, повернулася додому. Син прийшов додому близько 00:15 год наступного дня, він перебував у стані алкогольного сп`яніння та був побитий. Раніше, коли син не повертався додому, вона його розшукувала разом з поліцією, зокрема за місцем проживання сім`ї товариша сина. Чому цього разу не зверталася до поліції, пояснити не змогла. Вказала, що у сина наявний розлад, що проявляється надмірною активністю, імпульсивністю та нездатністю фокусувати увагу, за ним закріплена відповідна особа у навчальному закладі. Просила не притягувати її до відповідальності.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема, визначає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства. Батьки несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно ч. 1-3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов для належного виховання неповнолітньої дитини.

Суб`єкт адміністративного проступку - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності (ч. 1 цієї статті).

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки її вина підтверджується дослідженими судом матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 738054 від 05.03.2026 (а.с. 1); копією паспорта ОСОБА_1 (а.с. 2); копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно яких, зокрема, ОСОБА_2 повернувся 24.02.2026 до місця свого проживання у стані сильного алкогольного сп`яніння та з тілесними ушкодженнями. При цьому, до медичного закладу мати не зверталася. Малолітній ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні разом з двома неповнолітніми та трьома повнолітніми особами, вживав алкогольні напої (коньяк) на пропозицію ОСОБА_3 та в подальшому остання почала наносити йому тілесні ушкодження (а.с. 4-5); телеграмою № 2682 від 24.02.2026 щодо реєстрації повідомлення із служби 102 від ОСОБА_2 (а.с. 6).

Таким чином, діяння ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона як матір малолітнього сина, покладаючись на спеціальні умови навчання дитини в школі, вчинила ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для його виховання, що включає в себе навчання дитини самоконтролю, впровадження та дотримання структурованого розпорядку дня, формування позитивної самооцінки.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан, ступінь її вини.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне піддати правопорушника такому виду адміністративного стягнення як попередження, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. Будь-яких даних про те, що вона підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 23, 184 ч. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ)37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Гундяк Т.Д.