П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Києва надійшли справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 №758/16858/25 (провадження 3/758/1173/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та №758/16861/25 (провадження 3/758/1174/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу від 11.10.2025 року серії ЕПР1 №479966: 10 жовтня 2025 року о 03 годині 05 хвилин у м. Києві по вул. Щекавицька, 37/48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI», моделі «Outlаnder», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на БК472984, 472096, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до протоколу від 11.10.2025 року серії ЕПР1 №479971: 11 жовтня 2025 року о 02 годині 52 хвилини у м. Києві по вул. Щекавицька, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI», моделі «Outlаnder», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 , не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на транспортний засіб, що стоїть марки «FIAT», моделі «500», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_3 . В результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3.б та п.13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу від 11.10.2025 року серії ЕПР1 №480382: 11 жовтня 2025 року о 15 годині 30 хвилин у м. Києві по вул. Щекавицька, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI», моделі «Outlаnder», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на БК473565, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу від 11.10.2025 року серії ЕПР1 №480414: 11 жовтня 2025 року о 15 годині 30 хвилин у м. Києві по вул. Щекавицька, 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI», моделі «Outlаnder», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_4 , не врахував дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припарковані транспортні засоби марки «Skoda», моделі «Superb», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_5 , та транспортний засіб марки «Nissan», моделі «Qashqаі, номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_6 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, надав суду пояснення відповідно до яких, зазначив наступне: з приводу звинувачення його у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, вину не визнав. Повідомив, що правопорушення не вчиняв, з відомостями, обставинами та фактами, викладеними у протоколі та інших матеріалах справи, категорично не згоден та заперечує проти їх достовірності. Він раніше проживав у смт Бородянка, його будинок був зруйнований у ході військових дій. Зараз тривають відновлювальні роботи.

10 жовтня 2025 року він вирушив туди, щоб перевірити, на якому етапі перебувають роботи, а також вирішити питання з робітниками. Того вечора він планував залишитися там на ніч і не мав наміру нікуди їхати. Працює судовим експертом у Центрі судових і спеціальних експертиз СБУ та приймає участь у огляді місць прильоту ракет, БПЛА тощо. Особливість його роботи полягає в тому, що виклик на роботу може надійти будь-якої миті, навіть у нічний час, і він зобов?язаний негайно прибути на місце події. В ніч з 10 на 11 жовтня 2025 року він отримав терміновий виклик на роботу, через що був змушений негайно виїхати з смт Бородянка до Києва. Деталі того, що саме сталося, він не має права розголошувати. В цей день та напередодні він не вживав жодних алкогольних напоїв, оскільки перебував у режимі постійної готовності до службового виїзду. Погодні умови тієї ночі були складними: йшов дощ, дорожнє покриття було мокрим та слизьким. Під час руху, з огляду на погодні умови та нічний час, він не втримав керування автомобілем, унаслідок чого допустив зіткнення з іншим транспортним засобом. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стали саме несприятливі погодні умови, а не будь-які інші чинники. На місце події прибули працівники поліції. Один із поліцейських підійшов до нього та поцікавився обставинами ДТП, а також запитав, чи вживав він алкогольні напої.

Під час спілкування з поліцейськими він перебував у стані сильного емоційного напруження.

Він був розгублений, нервував і мав труднощі з концентрацією уваги. Його хвилювали наслідки ДТП, розмір можливих збитків для власника іншого автомобіля, а також його службова відповідальність, оскільки він мав терміново прибути на виклик. Він щиро переживав і відчував провину за те, що через складні погодні умови допустив пошкодження чужого майна.

Саме на тлі цього стресового стану поліцейський повідомив, що нібито вбачає у нього ознаки алкогольного сп?яніння, зокрема назвав запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та поведінку, що, на його думку, не відповідала обстановці. Водночас жодної фактичної перевірки зазначених ознак проведено не було: йому не пропонували витягнути руки та не пояснили, на підставі яких даних зроблено такі висновки. Його поведінка дійсно могла виглядати пасивною, однак це було наслідком виключно стресової ситуації, нічного часу, погодних умов та сильного психологічного навантаження, а не будь-якого сп?яніння. Поліцейські почали оформлювати матеріали ДТП.

У якийсь момент, не до кінця розуміючи подальший порядок дій та перебуваючи у стані емоційної напруги, він спробував від?їхати з місця події. Поліцейський зупинив його та повідомив, що до завершення оформлення матеріалів рухатися не можна, зазначивши, що оформлення триватиме орієнтовно 30-40 хвилин, після чого він зможе продовжити рух. Ця обставина викликала у нього нерозуміння, оскільки за умови реальної впевненості поліцейських у тому, що він нібито перебуває у стані сп?яніння, його мали б негайно відсторонити від керування транспортним засобом.

Натомість його фактично дозволяли залишатися за кермом та планували дозволити продовжити рух після завершення оформлення ДТП. Через тривале оформлення матеріалів, його сильний психологічний стан та втрату часу, він не встиг на службовий виклик. Оскільки він проживає неподалік, після завершення спілкування з поліцейськими він поїхав додому, перебуваючи у стані перевтоми та нервового виснаження. Вже вдень того ж дня він вийшов перепаркувати свій автомобіль.

Він все ще перебував у стані стресу після нічних подій, практично не відпочив та був емоційно виснажений. Під час маневрування на обмеженій ділянці він не розрахував відстань, унаслідок чого допустив контакт із двома припаркованими автомобілями. Через деякий час на місце події прибули працівники поліції. Правоохоронці одразу почали оформлювати дорожньо-транспортну пригоду: оглянули транспортні засоби, та зібрали пояснення у водіїв. Після цього працівники поліції повідомили, що необхідно пройти огляд на стан сп?яніння на місці події. При цьому жодних альтернативних варіантів, зокрема можливості пройти медичний огляд у закладі охорони здоров?я, йому не роз?яснено. Якби йому було відомо про можливість пройти медичний огляд у лікарні, він беззастережно погодився б на такий огляд, оскільки саме він міг би об?єктивно та неупереджено підтвердити відсутність будь-якого сп?яніння. Пізніше поліцейський надав йому на підпис протокол та інші процесуальні документи, вказавши місця, де необхідно поставити підпис. Перебуваючи у стресовому стані та не усвідомлюючи всіх юридичних наслідків, він підписав надані йому документи.

Крім того, надав пояснення, що він повністю визнає свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, відповідно до вищевказаних протоколів.

У судове засідання з`явилась захисник ОСОБА_1 - Дмитренко О.О., яка надала наступні клопотання: 05.01.2026 - про об`єднання справ у одне провадження; 27.01.2026 - про визнання відеозаписів недопустимими та недостовірними доказами; про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації; про виклик працівника поліції в судове засідання для надання пояснень;

Також, 27.01.2026 у справі №758/16858/25 і справі №758/16861/25 подано клопотання про закриття провадження в зв`язку з: порушенням поліцейськими принципу всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи (працівники поліції не встановили час учинення правопорушення);

порушенням порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

відсутністю ознак алкогольного сп`яніння та підстав для проведення огляду;

нероз`яснення наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

невідсторонення підзахисного від керування транспортним засобом;

не забезпечено право підзахисного на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (відповідно до клопотання, відеозаписами підтверджується, що поліцейські не роз?яснили підзахисному право на проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння в закладі охорони здоров?я як альтернативу огляду на місці зупинки транспортного засобу, так і в разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки. Отримавши відмову підзахисного від проходження огляду на місці зупинки із застосуванням технічного приладу драгер поліцейські проігнорували імперативні приписи ч. 3 ст. 266 КУпАП про обов?язковість проведення в такому випадку огляду на стан алкогольного сп?яніння в закладі охорони здоров?я); недопустимістю долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів (відповідно до клопотання, долучені відеозаписи не відповідають встановленим у законодавстві вимогам безперервності відеозйомки, що здійснюється працівниками поліції, складаються з окремих фалів та мають ознаки втручання);

діями підзахисного в умовах крайньої необхідності (підзахисний працює судовим експертом у Центрі судових і спеціальних експертиз СБУ. 11.10.2025 підзахисний керував транспортним засобом виключно в службових цілях у зв?язку із терміновим викликом на роботу. Таким чином, підзахисний за обставинами даної справи керував транспортним засобом у зв?язку із службовою необхідністю, в період дії умов воєнного стану, та його дії спрямовані на захист суверенітету та незалежності України);

відсутністю складу адміністративного правопорушення (підзахисний не був відсторонений від керування транспортним засобом після складання першого протоколу за ч. 1 ст. 130 КУПАП та з дозволу поліцейських продовжив рух за кермом того самого транспортного засобу);

порушенням прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Також, 27.01.2026 у справі №758/16858/25 подано клопотання про повернення матеріалів адміністративної справи для належного оформлення в зв`язку з: працівники поліції не встановили час вчинення правопорушення (у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП, зазначено, що правопорушення вчинено 10.10.2025 о 03:05 год. по вул. Щекавицькій, 37/48.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вказано іншу дату правопорушення, а саме 11.10.2025. Проте, Управлінням патрульної поліції в м. Києві одночасно направлено до суду вказані два протоколи (за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП) як єдину справу про адміністративне правопорушення, яка стосується єдиної події. Отже, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час вчинення порушення суперечить іншим матеріалам справи).

Також, 27.01.2026 у справі №758/16858/25 і справі №758/16861/25 подано клопотання про визнання відеозаписів недопустимими та недостовірними доказами (щодо протоколу про адміністративне правопорушення від 11.10.2025 03:58: надані відеозаписи не відповідають встановленим у законодавстві вимогам безперервності відеозйомки, що здійснюється працівниками поліції, та не відображають усі події, що мають значення для вирішення справи; щодо протоколу про адміністративне правопорушення від 11.10.2025 16:20: надані відеозаписи не відповідають встановленим у законодавстві вимогам безперервності відеозйомки, що здійснюється працівниками поліції, зокрема, на відеофайл 480382 не відображає події з 16:11-17:51).

Також, 26.02.2026 у справі №758/16858/25 подано клопотання про закриття провадження в зв`язку з діями в стані крайньої необхідності (підзахисний проходить службу в Центрі судових і спеціальних експертиз СБУ на посаді судового експерта. Оперативне прибуття судового експерта на місця влучання внаслідок ворожої агресії є невід?ємною складовою виконання посадових обов?язків.

Така задача має особливу значимість, оскільки своєчасний огляд місця події, збір доказів, фіксація обставин та надання висновків є критично важливими. Отже, виконання підзахисним обов?язків служби невід?ємно пов?язано з виконанням функцій водія. 11.10.2025, вночі, підзахисний отримав наказ від командування частини негайно прибути до місця влучання засобів ураження, застосованих російськими військами для масованого обстрілу території України. Підзахисний керував автомобілем виключно на виконання наказу командування. Керування автомобілем здійснювалось виключно з метою усунення небезпеки, яка загрожувала державному та громадському порядку, життю безпеці людей під час дії воєнного стану. Враховуючи нічний час, дію комендантської години та терміновість виконання наказу командира підзахисний не міг усунути небезпеку іншими засобами.

Отже, підзахисний вчинив дії в умовах крайньої необхідності, а відтак дана справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до клопотання, наявність обставин крайньої необхідності як єдиної причини керування автомобілем підтверджується першочерговими об?єктивними поясненнями підзахисного на місці зупинки транспортного засобу. На підставі викладеного, просила провадження у справі №758/16858/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити у зв?язку з діями в стані крайньої необхідності на підставі ст.17 КУпАП, крім того, надала довідку інформування щодо виконання ОСОБА_1 особливого завдання начальника 10 відділу 4 центру (ЦССЕ) ІСТЕ СБУ полковника ОСОБА_2 ).

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Ст. 124 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що ОСОБА_1 , підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, особа реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в протоколі на ознаки сп`яніння, які стали підставою для пропозиції пройти такий огляд, відповідають роз`ясненням, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, а саме: якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу доводи захисника Дмитренко О.О. щодо відсутності доказів в матеріалах справи ознак алкогольного сп`яніння, виявлених працівниками поліції.

Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів.

З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

В даному випадку працівники поліції, оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 , дійшли до висновку, що він може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому в порядку вимог ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Отже, виявлення у водіїв ознак сп`яніння є дискреційними повноваженнями поліцейських, а ознака алкогольного сп`яніння така як: запах алкоголю з порожнини рота може бути встановлена виключно органолептичним шляхом. Інші ознаки поліцейський встановлює шляхом візуального спостереження та аналізу поведінки водія. При цьому, відсутність перевірки ознак на відеозаписі не спростовують факт відмови від проходження огляду, адже наявність ознак встановлює виключно поліцейський і це є лише підставою для огляду, оскільки метою є встановлення факту керування у стані сп`яніння чи спростування такого стану за результатами огляду. Оскільки у даному випадку перевірці підлягають обставини щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то заперечення стосовно відсутності відео-доказів наявності ознак алкогольного сп`яніння є необґрунтованими.

Особиста суб`єктивна оцінка водієм свого стану не звільняє його ні від обов`язку виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, передбачену п. 2.5 ПДР України, ні від адміністративної відповідальності за невиконання такої вимоги. Дослідивши долучені відеозаписи суд приходить до висновку, що твердження поліцейських про виявлення в ОСОБА_1 ознак сп`яніння не є безпідставними з урахуванням його поведінки, що зафіксована на відеозаписах.

При цьому слід зазначити, що проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а не його правом, а відмова від проходження такого незалежно від підстав становить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що події, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, а саме відмова ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, зафіксовані на відеозаписах, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Доводи захисника про нероз`яснення наслідків відмови про проходження огляду у встановленому законом порядку спростовується відеозаписами доданими до матеріалів справи.

Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Щодо тверджень захисника в частині не направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, суд зазначає, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Проте Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Пунктом 12 розділу ІІ даної Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пункт 4 розділу І Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п. 3 розділу І Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи захисника про не направлення ОСОБА_1 на медичний огляд спростовується відеозаписами доданими до матеріалів справи, відповідно до яких, працівниками поліції уточнюється в ОСОБА_1 щодо його бажання пройти огляд у медичному закладі.

Доводи захисника про те, що працівники патрульної поліцї не надали розписку про відсторонення права керування спростовується тим, що вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ст. 130 та ст. 266, не передбачено обов`язку поліцейських складати чи вручати особі окрему розписку про відсторонення від керування транспортним засобом.

Натомість факт відсторонення від керування фіксується у відповідних процесуальних документах, складених у межах провадження у справі про адміністративне правопорушення, а відсутність окремої розписки не свідчить про порушення встановленої законом процедури та не є підставою для визнання доказів недопустимими. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адмінінстративне правпорушення вбачається, що водій не був фактично відсторонений від керування транспортним засобом з дотриманням порядку передбаченого ч.1 ст.266 КУпАП (оскільки, після складення першого адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 поліцейський вказав, що він не може керувати транспортним засобом). Однак, слід зазначити, що вказані обставини не є підставою для закриття провадження у справі. Після складання другого адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 поліцейський вказав, що ОСОБА_1 відстороняється від керування транспортним засобом.

Також у матеріалах провадження наявна розписка ОСОБА_3 про отримання на зберігання транспортного засобу «Мітсубісі», ноерний знак НОМЕР_7 , за адресою: вул .Щекавицька, 21.

Доводи Дмитренко О.О. щодо того, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та положення Конституції України, не може бути підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки це не позбавило ОСОБА_1 можливості скористатися цими правами в суді при розгляді складеного відносно нього протоколу. Протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи, складені уповноваженими державними особами та дії цих посадових осіб, що їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством, стороною захисту не оскаржувалися, тобто вони не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності.

Посилання захисника на недопустимість як доказу відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора поліції є безпідставними.

Так, наявний в матеріалах справи відеозапис відповідає вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, згідно якого, включення портативного відеореєстратора відбувається з момента початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Той факт, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним не свідчить про наявність підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису та вважати такий доказ недопустимим.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які б свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

Вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

На відеоматеріалі зафіксована подія за участі ОСОБА_1 у хронологічній послідовності.

Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей, які б давали підстави вважати, що наданий суду відеозапис містить ознаки монтажу, а тому суд вважає такі твердження адвоката Дмитренко О.О. позицією захисту.

Щодо доводів захисника про некоректність дати вчинення адміністративного правопорушення, то суд враховує, що вказана обставина не може свідчити про безумовну відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 зазначив, що події відбувалися о 03 годині ночі, через виснаження та часті чергування при складанні протоколу допустив помилку в зазначенні дати скоєння правопорушення, і правильною датою скоєння адміністративного правопорушення в протоколі серії ЕПР 1 №479966 має бути 11 жовтня 2025 року.

Вказане також підтверджується датою складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також підтверджується відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 11.10.2025 року серії ЕПР1 №479971, відповідно до якого, дата вчинення ДТП і дата складання протоколу - 11.10.2025, та в сукупності підтверджує обставини зазначені ОСОБА_5 .

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності спростовуються листом від Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ, у якому зазначено, що наданий у додатку лист, за наявною в ІСТЕ СБУ інформацією, офіційно не готувався та не реєструвався, про що додатково свідчить інформація, що на ньому відсутні обов?язкові реквізити, що застосовуються для підготовки та реєстрації документів відповідно до вимог пунктів 3, 4 та 5 розділу V Інструкції з діловодства в Службі безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України від 25 серпня 2025 року N? 320 (далі - Інструкція).

В той же час, відповідно до пункту 2 розділу І, пункту 8 розділу III, пункту 2 розділу V Інструкції визначено, що основною формою провадження діловодства в Службі безпеки України є електронна, внутрішні та вихідні документи в системі Служби безпеки України створюються в електронній формі, крім випадків наявності обґрунтованих підстав для їх створення у паперовій формі, не допускається надсилання або передача документів без їх реєстрації в Системі електронного документообігу Служби безпеки України (окрім випадків, визначених Інструкцією), а вхідні, внутрішні, вихідні, інші документи незалежно від форми їх створення реєструються в Системі електронного документообігу Служби безпеки України. Наданий у додатку лист відсутній в Системі електронного документообігу Служби безпеки України, що свідчить про те, що його оформлення не відповідає вимогам щодо реєстрації вхідної (вихідної) кореспонденції установи.

За фактами участі 11 жовтня 2025 року ОСОБА_1 у двох дорожньо-транспортних пригодах, де були пошкоджені інші транспортні засоби, та під час яких він знаходився з ознаками алкогольного сп?яніння, в ІСТЕ СБУ була проведена службова перевірка. Обставини, наведені в листі, який наданий у додатку, не відповідають дійсності. Жодних доручень щодо виконання позапланових особливих завдань у позаслужбовий час ОСОБА_1 керівництвом ІСТЕ СБУ не доручалося, та у цей період він не знаходився при виконанні службових обов?язків. Разом із тим, відповідно до пункту 12 розділу VIII Інструкції листування з посадовими особами та громадянами можуть вести виключно директор ІСТЕ СБУ та його заступники відповідно до наданих їм повноважень.

Винність ОСОБА_1 у вищезазначених адміністративних правопорушеннях установлена дослідженими доказами, зокрема:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення від 11.10.2025 року серії ЕПР1 №480382, від 11.10.2025 року серії ЕПР1 №480414, від 11.10.2025 року серії ЕПР1 №479966, від 11.10.2025 року серії ЕПР1 №479971, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, з урахуванням допиту ОСОБА_5 та його вищевказаних пояснень щодо допущеної ним помилки в даті вчинення адміністративного правопорушення;

- схемами місця ДТП від 11 жовтня 2025 року, які складені, відповідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015; схеми підписані учасниками ДТП та на них зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, дорожні знаки та дорожню розмітку; стан покриття проїзної частини, а також, пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП;

- направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в яких зазначені ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили фактичні обставини справи, викладені в протоколі;

- відеозаписом долученими до матеріалів справи за протоколом серії ЕПР1 №479966 з якого вбачається, що на 05:32 поліцейський запитує: «вживали щось сьогодні?». На 05:35 ОСОБА_1 каже: «да». Поліцейський тричі питає: «чому в стані сп`яніння сіли за кермо», відповіді немає ОСОБА_1 мовчить. На 06:55 поліцейський запитує: «Машина ваша?», на що ОСОБА_1 задовільно киває. На 07:15 патрульний поліцейський запитує: «багато пили?». ОСОБА_1 махає головою як небагато. На 08:25 поліцейський каже, що на задньому сидінні лежить пляшка.

На 08:48 поліцейський каже що відчуває запах алкоголю з порожнини рота, вбачає тремтіння пальців рук і поведінку, що не відповідає обстановці, та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгера. На 09:30 ОСОБА_1 каже: «складайте протокол». На 09:35 патрульні поліцейські ще раз запитують, чи буде він проходити огляд на місці?

ОСОБА_1 відповідає: «ні». На 09:45 поліцейський запитує чи буде він проходити огляд на місці або в лікарні, на що ОСОБА_1 каже: «ні». Поліцейський запитує чи він відмовляється, на що ОСОБА_1 задовільно киває. На 32:20 повідомляють, що складено протокол та зачитують права. На 39:04 ОСОБА_1 ставить підписи про те що ознайомлений з матеріалами;

- відеозаписом долученими до матеріалів справи за протоколом серії ЕПР1 №480382 з якого вбачається, що на 07: 05 поліцейський запитує: «звідки їхали?», а ОСОБА_1 мовчить.

Поліцейський ще раз запитує чи їхав він з дома, на що ОСОБА_1 задовільно киває.

На 07:20 патрульний поліцейський питає: «трошки проїхали і все?». На що ОСОБА_1 задовільно киває. На 11:19 патрульний поліцейський запитує чи буде він проходити огляд на стан сп`янінняа. На 11:23 ОСОБА_1 каже: «ні». На 11:24 поліцейський запитує: «відмовляєтесь?».

На 11:25 ОСОБА_1 каже: «да». На 27:16 патрульний поліцейський каже що вбачає ознаки сп`яніння, а саме: почервоніння шкірного забарвлення обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці. На 28:18 на запитання про те, чи бажає він пройти огляд в медичному закладі, ОСОБА_1 відповідає: «не їдем». На 28:42 йому роз`яснюють права, а на 38:38 ОСОБА_1 ставить підписи на протоколах.

З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 згідно з протоколами про адміністративне правопорушення підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які перебувають у провадженні судді Денисова О.О., виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають порядок об`єднання справ про адміністративне правопорушення, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання порядку об`єднання справ в одне провадження, суд доходить висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , притягується до відповідальності за вчинення двох правопорушень, які розглядаються одним і тим же органом (судом), та їх розгляд призначений на 26 березня 2026 року, суд дійшов висновку про необхідність об`єднання №758/16858/25 (провадження 3/758/1173/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та №758/16861/25 (провадження 3/758/1174/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП в одне провадження для спільного розгляду.

При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ст. 124 КУпАП, тому адміністративне стягнення йому необхідно призначити в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Разом із тим, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що з дня вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП минуло більш як три місяці, на даний час закінчився строк, встановлений статтею 38 КУпАП, в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення, а тому провадження в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Посилання сторони захисту на необхідність застосування аналогії відповідно статті 69 Кримінального кодексу України є безпідставними, оскільки законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає можливості призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, а положення Кримінального кодексу України не можуть бути застосовані за аналогією у справах цієї категорії (ч. 4 ст. 3 КК України).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, ступеню його вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті з ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, 124, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справи №758/16858/25 (провадження 3/758/1173/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та №758/16861/25 (провадження 3/758/1174/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження та об`єднаній справі присвоїти єдиний номер №758/16858/25 (провадження 3/758/1173/26).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов