Справа № 156/17/26
Провадження № 3-зв/156/1/26
У Х В А Л А

іменем України

30 березня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівськоий районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І. Є.,

секретаря судового засідання Киці Л. Ф.,

розглянувши заяву адвоката Кібальника Володимира Павловича, який діє від імені та в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід судді Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Наталії Никодимівни від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення № 156/17/26,

учасники справи - не з`явилися,

в с т а н о в и в :

На розгляді в судді Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Наталії Никодимівни перебувають матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

26.03.2026 від адвоката Кібальника В. П., який діє від імені та в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надійшла заява про відвід судді Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Наталії Никодимівни з тих мотивів, що 18 березня 2026 року під час слухання справи № 156/17/26 адвокат Кібальник В. П. подав письмове клопотання про залучення в судове засідання свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає АДРЕСА_1 . У клопотанні ОСОБА_3 повідомив судді Комзюк Наталії Никодимівнї про те, що з матеріалів справи вбачається, що правопорушення ніби-то вчинені ОСОБА_1 о 7.30 год. 01.01.2026 року, а протоколи поліцейського складені після 17:00 год цього дня і весь час зазначений вище з ОСОБА_1 перебував громадянин ОСОБА_2 , який може повідомити про всі обставини, які відбувалися в період з 7:00 години 01.01.2026 року до пізнього вечора цього дня, а саме: чи було скоєне ДТП ОСОБА_1 в місці зазначеному у протоколі, як і коли складалися протоколи поліцейськими та де і коли вживалися спиртні напої. Обґрунтовуючи своє клопотання в залі судового засідання 18.03.2026 року ОСОБА_3 намагався переконати суддю Комзюк Наталію Никодимівну, що протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складені про інше ДТП, до якого особа, що притягується до адміністративної відповідальності, не має будь-якого відношення. Тобто ОСОБА_1 було вчинено ДТП того дня (01.01.2026р.), але не в тому місці, які зазначені поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення, а свідком цього є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Незважаючи на обґрунтоване клопотання ОСОБА_3 про виклик свідка, без дослідження цього клопотання, а саме допиту свідка, який міг би підтвердити твердження адвоката, викладені у клопотанні, суддя Комзюк Наталія Никодимівна, на думку заявника, проявляючи упередженість, усно повідомила адвокату під час судового засідання 18.03.2026 року, що доводи викладені у його клопотанні про виклик свідка є його домислами, тому, не перевіривши його факти, суддя відмовила у задоволенні вказаного клопотання. Фактично суддя Комзюк Наталія Никодимівна, не заслухавши пояснення свідка про факти, які вказував ОСОБА_3 у клопотанні про виклик свідка, наперед проявляючи явну упередженість, повідомила йому, що викладене у вказаному клопотанні є його здогадом, заснованим на припущеннях і розмірковуванях.

З цих мотивів адвокат Кібальник В. П., який діє від імені та в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав заяву про відвід судді Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Наталії Никодимівни у справі № 156/17/26 (провадження № 3/156/65/26).

Осіб, залучених суддею для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 156/17/26 (особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Кібальника В. П. та суддю Комзюк Н. Н.) було повідомлено належним чином судом про дату, час та місце розгляду заяви щодо відводу судді.

ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Кібальник В. П. та суддя Комзюк Н. Н. не прибули для участі в призначеному судовому засіданні.

26.03.2026 від судді Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н. Н. надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами. Пояснень надавати не бажає.

30.03.2026 від захисника Кібальника В. П. надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, у зв`язку з неможливістю приймати участь у розгляді справи у вказаний час та дату через погіршення стану здоров`я. Станом на 30.03.2026 року ОСОБА_3 не має фізичної можливості надати суду довідки про безпосереднє перебування на стаціонарному лікуванні, оскільки він не веде активний спосіб життя, що може суперечити меті лікарняного, яка полягає у відновленні здоров`я. Отримання таких довідок потребує переходу з одної будівлі стаціонарних хворих до іншої адміністартивної будівлі лікарні, що фізично в даний час для нього не можливо. Однак, він зобов`язується надати суду довідку про його безпосереднє стаціонарне лікування у лікувальному закладі відразу після одужання та виписки з цього закладу.

Суд розглянув клопотання захисника Кібальника В. П. про відкладення (перенесення) розгляду справи та дійшов висновку, що у задоволенні такого слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 КПК України якщо в судове засідання не прибув за повідомленням захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття його до суду. Випадки, коли участь захисника в кримінальному провадженні є обов`язковою, визначені ст. 52 КПК України. Необхідною умовою для відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою захисника є визнання участі захисника у кримінальному провадженні обов`язковою. Обставин, які б свідчили про необхідність обов`язкової участі захисника не встановлено.

Крім того, суд не вбачає наявності поважних причин неприбуття до суду захисника Кібальника В. П., оскільки до поданого ним клопотання не долучено належних доказів щодо перебування на лікарняному, чи то неможливості прийняти участь в судовому засіданні за станом здоров`я. Разом з тим слід звернути увагу на те, що в Україні з 2021 року основною формою є електронний листок непрацездатності (е-лікарняний), що формується в Електронному реєстрі на підставі медичного висновку (МВТН). Паперовий бланк (блакитного кольору, ф. № 036/о) використовується лише як виняток, а тому безпідставним є твердження захисника Кібальника В. П. про те, що отримання таких довідок потребує перехід з одної будівлі стаціонарних хворих до іншої адміністартивної будівлі лікарні, через що він не має фізичної можливості надати суду довідки про безпосереднє перебування на стаціонарному лікуванні. Отже, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду заяви про відвід.

Також слід звернути увагу на те, що відповідно до ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" (Конвенцію ратифіковано ЗУ № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р.) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Верховний Суд України у листі головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 р. зазначає, що критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (у частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Відповідно до ч. 3ст. 81 КПК Українипри розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Обмежень щодо слухання заяви про відвід в разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також судді, якому заявлено відвід, дана норма не містить.

Щодо надання можливості захиснику приймати участь у судовому засіданні з наданням особистих пояснень суд зазначає, що станом на 30.03.2026 жодних нових відомостей (аргументів) щодо заяви про відвід судді Комзюк Н. Н. не надано, а наявних матеріалів достатньо для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Враховуючи відсутність імперативних приписів КПК України щодо обов`язкові участі сторін кримінального провадження при розгляді клопотань про відвід судді, з урахуванням приписів ст. 28 КПК України щодо необхідності прийняття відповідного процесуального рішення в розумні строки, та враховуючи, що учасникам справи достовірно відомо про розгляд заяви про відвід судді, доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання учасниками справи не надано, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності вище вказаних осіб, оскільки такий розгляд жодним чином не порушує право учасників процесу на доступ до правосуддя.

Суд наголошує, що залучені суддею для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення особи зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи. Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. Суд також наголошує на тому, що затягування строку розгляду судом заяви про відвід судді може спричинити необґрунтоване затягування судового розгляду по суті через невирішене питання про відвід судді.

Наведене також узгоджується і з позицією, викладеною у § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03, у справі «Цихановський проти України», відповідно до якої національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Вирішуючи по суті заяву сторони захисту щодо відводу судді Комзюк Н. Н. від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення № 156/17/26, суддя виходить з такого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України. Однак КУпАП в чинній на теперішній час редакції не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Натомість норми Кримінального процесуального кодексу (КПК) України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку ж підстави застосовувати за аналогію закону норми КПК при вирішенні питання, пов`язаного з відводом у справі про адміністративне правопорушення. Саме така правова позиціявисловлена вухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 577/1512/21(провадження № 51-4382впа21).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. З огляду на це суддя застосовує за аналогією норми КПК у розглядуваній ситуації.

Кримінальний процесуальний кодекс (КПК) України від 13.04.2012 № 4651-VI (зі змінами):

Стаття 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК порядку визначення судді для розгляду справи.

Згідно із статтею 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

За вимогами статті 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади». Відповідно до пункту 5 постанови відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23 (далі - Принципи). Коментар до Бангалорських принципів поведінки суддів (далі - Коментар).

Пункт 1.1. Принципів передбачає, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

З пункту 37 Коментаря слідує, що «…Сприйняття судової системи як незалежної є дуже важливим, а тест на незалежність повинен містити таке сприйняття. Це означає сприйняття того, чи має конкретний суд базові об`єктивні умови або гарантії незалежності суддів, а не сприйняття того, як він діятиме фактично, незалежно від наявності таких умов або гарантій. Будь-яка особа, що бажає поставити під сумнів незалежність суду, не повинна доводити реальний брак незалежності, хоча він, у випадку доведення, буде вирішальним для оскарження. Тест на визначення цього критерію аналогічний до тесту на упередженість особи, яка приймає рішення. Запитання полягає в тому, чи сторонній спостерігач сприймає, чи, у деяких юрисдикціях, «може сприймати» суд як незалежний. Хоча незалежність суддів це статус чи відносини, які базуються на об`єктивних умовах чи гарантіях, а також способі мислення чи ставлення під час виконання функцій судді на практиці, тест на незалежність полягає у тому, чи може розумний спостерігач сприймати суд як незалежний…».

Пункт 53 Коментаря (про критерії неупередженості суду) передбачає, що «… суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особиста неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді…».

Кодекс суддівської етики, затв. рішенням XI чергового З`їзду суддів України від 22.02.2013 (далі Кодекс). Коментар до Кодексу суддівської етики, затв. рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1. Відповідно до статті 6 Кодексу: «…суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику…». Стаття 7 Кодексу: «…суддя повинен неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки…».

З коментаря до статті 7 Кодексу слідує, що «під неупередженістю прийнято розуміти відсутність упередженості, безсторонність, об`єктивність, незацікавленість, нейтральність, універсальність підходів до будь-кого, незалежно від певних ознак; це прагнення до справедливості та відсутність особистих симпатій або антипатій, непідкупність, бездоганність, моральність. Говорячи про неупередженість, слід зазначити про обов`язок судді здійснювати судочинство, не допускаючи впливу на нього сторонніх осіб та життєвих обставин, будь - яких інших суб`єктивних чинників, відсутність у нього заздалегідь сформованої думки щодо обставин справи та готовність сприймати інформацію об`єктивно, вирішуючи справу лише відповідно до закону на підставі фактично встановлених обставин, виходячи з власного внутрішнього переконання. Отже, безсторонній суд означає: позбавлений упередженості, незацікавлений, об`єктивний, безпристрасний, нейтральний...». «…Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості…». Коментар до ст. 14 Кодексу: «… до вирішення питання відводу судді треба ставитись виважено, аналізуючи, чи дійсно наявні підстави, які можуть викликати сумніви у його неупередженості, або такі відсутні…».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини:

Рішення Суду у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993, п. 27, 28, 30; рішення Суду у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 28.10.1998, заява № 33958/96, п. 42: наявність безсторонності згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечує суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Рішення Суду у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 28.10.1998, заява № 33958/96, п. 43, 44: стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. «…Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими…».

Рішення Суду у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10.06.1996, п. 38: у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Вирішуючи питання про існування відносно судді Комзюк Н. Н. підстави для відводу у справі про адміністративні правопорушення суддя бере до уваги наведені вище критерії об`єктивності та неупередженості суддів, виходячи з мотивів відводу, заявленого стороною захисту.

Під час вивчення суддею матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 156/17/26 (провадження № 3/156/65/26) не знайшов свого підтвердження факт того, що суддя Комзюк Наталія Никодимівна під час судового засідання 18.03.2026 року відмовила адвокату Кібальнику В. П. у задоволенні клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 .

Так, з протоколу та відеозапису судового засідання від 18.03.2026 у справі про адміністративне правопорушення № 156/17/26 слідує, що адвокат Кібальник Володимир Павлович, який діє від імені та в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , брав участь в режимі відеоконференції. В ході судового засідання адвокат Кібальник А. Ю. заявив клопотання про виклик в судове засідання як свідка ОСОБА_2 . Для надання можливості безпосередньої участі у судовому засіданні ОСОБА_1 суд відклав судове засідання на 26.03.2026.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення судової повістки 21.03.2026 особисто ОСОБА_2 підтверджується той факт, що суд викликав свідка ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 26.03.2026.

Таким чином, твердження адвоката Кібальника В. П. про те, що суддя Комзюк Н. Н. відмовила у задоволенні його клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_2 спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Отже, заявлений захисником - адвокатом Кібальником В. П. відвід судді в рамках розгляду даної справи про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки не наведено обставин, які б викликали сумніви щодо необ`єктивності та упередженості судді, а наведені доводи є необґрунтованими, оскільки спростовуються вищевказаними дослідженими судом доказами.

Обставин, які б свідчили про неможливість участі судді Комзюк Н. Н. у розгляді цієї справи, під час розгляду заяви про відвід не встановлені, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 213, 221 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви адвоката Кібальника Володимира Павловича, який діє від імені та в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо відводу судді Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Наталії Никодимівни від участі в розгляді справи про адміністративні правопорушення № 156/17/26 (провадження № 3/156/65/26), кваліфіковані за ст. 122-4, ст. 124 та ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (за матеріалами, складеними відносно ОСОБА_1 ) - відмовити.

Ця постанова судді набирає законної сили з моменту її проголошення (складення) і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Є. Малюшевська