БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/281/26
Провадження № 3/730/107/2026
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2026 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Данько О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , одруженого, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України., за ч.1 ст.130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 «28 лютого 2026 року о 16-20 год. по трасі М-02 на 91 км., керував автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, не природна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП»

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що того дня він керував автомобілем по трасі М-02, близько 06-00 год. у нього зламався автомобіль. Він чекав евакуатор. Близько 14.00 години до нього під`їхали працівники поліції, оглянули автомобіль та сказали, що він прибрав його з дороги. Попутним транспортом він з`їздив до м. Борзна та придбав трос. Потім, він зупинив автомобіль, який рухався у попутному напрямку та попросив водія відбуксирувати його до с. Вертіївка. Він сів на пасажирське сидіння свого автомобіля, оскільки, було несправне рульове керування, за технічним станом автомобіля, керувати ним було неможливо. Коли вони почали рух, то ті ж самі поліцейські зупинили їх. Вони зазначили, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд у лікарні. Він відмовився від огляду, оскільки автомобілем не керував, автомобіль буксирувався. Також, ОСОБА_1 заперечив факт вживання наркотичних речовин. Крім того, зазначив, що під час складання протоколу йому не роз`яснили його права. Він просив надати можливість скористатись правовою допомогою, однак таке право йому не забезпечили. Відеозапис не є безперервним, тому це не зафіксовано на відео.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура проведення огляду водіїв на визначення стану сп`яніння врегульована с. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008.

Пункт 7 розділу ІІІ Інструкції передбачає, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, судам слід враховувати, що відповідальність заст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, доказуванню підлягають обставини керування особою транспортним засобом та перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Як убачається зі змісту протоколу щодо ОСОБА_1 , він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надані:

- протокол про адміністративне правопорушення, розписка від імені ОСОБА_1 від 28.02.2026 про зобов`язання не керувати транспортними засобами протягом 24 годин, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують вагу та швидкість реакції від 28.02.2026, де зазначено про відмову ОСОБА_2 від підписання вказаних документів;

- інформація про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія;

- копію паспорта ОСОБА_1 ;

- диск з відеозаписи з портативних відеореєстраторів закріплених у автомобілі та на одязі працівника поліції.

На відеозаписі зафіксовано, що поліцейські зупинили транспортний засіб, який буксирував автомобіль на гнучкому зчепленні. ОСОБА_1 вийшов із передніх пасажирських дверей буксированого автомобіля. Водію транспортного засобу, який здійснював буксирування, поліцейські дозволили продовжити рух. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейські виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд у найближчій лікарні. Він відмовився від огляду та зазначив, що не перебував за кермом транспортного засобу, а знаходився на місці пасажира. Надалі було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що повідомлено ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом, зазначає, що вийшло з ладу рульове керування і не було сенсу сидіти за кермом.

Водій транспортного засобу, який здійснював буксирування на відеозаписі вказує, що ОСОБА_1 попросив відбуксирувати його автомобіль до с. Вертіївка. З приводу обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом та дотримання під час буксирування вимог пункту 23.5 Правил дорожнього руху, згідно з яким буксирування механічного транспортного засобу на гнучкому зчепленні повинно здійснюватися лише за умови, що за кермом буксированого транспортного засобу перебуває водій, у вказаної особи пояснення не відбиралися. Поліцейські, самостійно дійшли висновку, що ОСОБА_1 пересів на пасажирське сидіння.

За таких обставин, суд вважає, що працівниками поліції не проведено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин цієї справи та не надані достатні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час його буксирування.

Протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім та беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку поліцейським встановлених ними обставин.

Водночас, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у процесі судового розгляду установлено, що була порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно абз. 4 п. 2 Розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Таким чином, під час складання протоколу працівники поліції мають роз`яснити особі його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зокрема і щодо права не свідчити проти себе та право мати захисника.

Водночас, відеозапис не містить відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 його прав при складанні протоколу. Після того, як протокол був складений і ОСОБА_1 зазначив, що йому не були роз`янені права і він бажає скористатись правовою допомогою, поліцейські роз`яснили йому право на захист.

Таким чином, поліцейські оформили матеріали, нехтуючи обов`язком, що покладається на уповноважену особу при складанні адміністративних матеріалів, щодо ознайомлення особи з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Кріт того, за змістом ч. 1 ст. 266 КУпАП, п. 1 Розділу Х Інструкції № 1395, особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Всупереч вказаним вимогам, поліцейські, які дійшли висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, не відсторонили його від керування таким транспортним засобом у порядку передбаченому Інструкцією № 1395, а після оформлення адміністративних матеріалів залишили біля автомобіля, попередивши при цьому, щоб він не керував транспортним засобом протягом 24 годин.

Враховуючи наведене, суд вважає, що надані докази є недостатніми для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції допущений ряд істотних порушень

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що, з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом». ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 268, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови проголошений о 8-20 годині 26 березня 2026 року.

Суддя О.В. Данько