Провадження № 33/811/360/26 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

апелянта ОСОБА_2 ,

представника адвоката Торопчина О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою представника адвоката Торопчина О.Д. на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2026 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2026 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,,

закрито у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 537945 від 11.12.2025 року ОСОБА_1 1.12.2025 року о 15 год. 00 хв. на 552 км + 140 м автодороги М06 «Київ-Чоп», водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «КІА» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в протилежному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 «Б», 10.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП..

На постанову судді представник адвокат Торопчин О.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути до відповідальності.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат звертає увагу, що дотримання вимог п.2.3б, п. 10.1, 1.5 ПДР, вочевидь є загальними обвязками для усіх водіїв ТЗ, і в даному випадку вони стосувалися як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .

Зазначає, що, на думку суду першої інстанції, ОСОБА_2 не дотримано вимог п. 11.1 ПДР, який при керуванні транспортним засобом марки «КІА» у смузі, відведеній виключно маневру повороту праворуч, здійснив проїзд вказаної вище ділянки прямо. При цьому суд вважав такими, що не знайшли свого підтвердження, письмові пояснення ОСОБА_2 від 11.12.2025 в частині виконання ним маневру повороту праворуч, та дійшов висновку про наявність причинно-наслідукового зв`язку між діями водія ОСОБА_2 та наслідками ДТП.

Водночас, захисник звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 , відповідно розгляд судової справи у даному випадку мав би здійснюватись (за аналогією з КПК) в межах висунутого особі обвинувачення, в даному випадку в межах твердження, зафіксованого у протоколі про можливе скоєння ним ДТП.

Вказує, що 11.12.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення і щодо ОСОБА_2 , який перебуває у провадженні іншого судді, проте суддя Мусієвський В.Є. фактично розглянув справу щодо водія ОСОБА_2 , надаючи оцінку саме його діям, а не діям ОСОБА_1 , та дійшов висновку про причинно-наслідковість вчиненої ним ДТП.

Переконаний, що зазначених висновків можна було дійти виключно в ході проведення відповідної експертизи, клопотання про призначення якої водій ОСОБА_3 чи його автопредставник на адресу суду не вносили, оскільки відповідно до складених 11.12.2025 матеріалів обидва водії ТЗ порушили вимоги ПДР.

ОСОБА_1 скерував на адресу апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу адвоката Торопчина О.Д., просив залишити таку без задоволення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника Торопчина О.Д. на підтримку апеляційної скарги, Багмета Ю.І., який заперечив апеляційну скарги, вважає постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та правомірно, прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, судом було повно та об`єктивно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи, досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 537945 від 11.12.2025, схему місця ДТП, місце зіткнення та розміщення транспортних засобів, а також пошкодження транспортних засобів, та досліджено інші докази у справі.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 479635 від 10.10.2025, у провину ОСОБА_1 поставлено порушення п.2.3б та 10.1 ПДР, зокрема, що він, керуючи транспортним засобом марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «КІА» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в протилежному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п. 2.3 «Б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції пояснив, що він, керуючи автомобілем «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_1 виконував маневр повороту ліворуч. Пропустив усі зустрічні транспортні засоби, проїхав зустрічну смугу, фактично вже здійснив поворот, проте автомобіль «КІА» під керуванням водія ОСОБА_2 , рухаючись в протилежному напрямку по смузі, яка відведена виключно для руху праворуч визначеними знаками та дорожньою розміткою проїхав прямо та здійснив наїзд на його автомобіль, який вже знаходився за межами полоси руху зустрічних транспортних засобів. Зауважив також, що його смуга руху була відокремлена від смуги руху ОСОБА_2 острівцем розділення смуг та дорожньою розміткою, яка повністю розділяла їх смуги, однак ОСОБА_2 їх проігнорував та в порушення вимог знаків та розмітки повернув вправо, проїхав прямо та здійснив наїзд на його автомобіль.

Показання ОСОБА_1 підтверджуються схемою з місця ДТП, яка підписана обома учасниками ДТП, та згідно з якою точка місця зіткнення винесена за межі траєкторії руху для виконання маневру повороту праворуч, як це зазначав у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 .

Окрім цього, як правильно зазначив суддя у постанові, відповідно до пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

На думку апеляційного суду доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують зазначені вище обставини настання ДТП.

Апеляційний суд не погоджується з твердженнями апелянта про те, що суддя вийшов за межі протоколу, оскільки оцінка дій іншого учасника є необхідною для встановлення вини або відсутності вини особи, щодо якої складено протокол.

Так, суддя не може самостійно змінювати фактичні обставини ДТП, але зобов`язаний оцінити причини ДТП в цілому (небезпека, технічні можливості, вимоги ПДР, тощо). Вказаних вимог суддя Пустомитівського районного суду Львівської області, постановляючи рішення від 14.01.2026 дотримався у повній мірі.

Враховуючи наведене, суддею правильно встановлено, що наявними в матеріалах справи доказами спростовується факт порушення ОСОБА_4 п п.2.3б та 10.1 ПДР, вина ОСОБА_1 не доведена зібраними по справі доказами, а відтак у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, із правильністю цього висновку погоджується і суддя апеляційного суду.

По справі всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини при яких сталася дана дорожня пригода. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді, яку вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Торопчина Олексія Дмитровича залишити без задоволення.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2026 рокув справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА