Дата документу 27.03.2026
Справа № 334/8726/25
Провадження № 3/334/619/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дніпровского районного суду міста Запоріжжя перебуває адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізької області у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, з матеріалів вбачається, що 18.12.2025 з Управління патрульної поліції в Запорізькій області, після направлення до іншого суду, до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №471563 від 02.10.2025 року, 02.10.2025 року, о 16 год. 00 хв. в місті Запоріжжі, шосе Сонячне, 2 км. водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Vokswagen Passat з д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Від керування відсторонений, про повторність попереджений, чим порушив п.2.5 ПДР.

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 29.01.2026 року, матеріали справи за протоколом серії ЕПР1 №471563 від 02.10.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, було повернути до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, для доопрацювання та належного оформлення, оскільки адміністративні матеріали містять пряму розбіжність в суті адміністративного правопорушення, доданих до матеріалів документів та диспозиції статті.

23.02.2026 року, на адресу суду було надіслано лист заступника начальника відділу відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області, до якого було долучено копію рапорту на ВМАЗ та адміністративні матеріали для подальшого розгляду. Повідомлено, що інформацію стосовно не вірної кваліфікації було передано до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (ВМАЗ) для проведення службової перевірки за даним фактом.

В судові засідання 16.03.2026 року та 27.03.2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення судової повістки на адресу проживання. Згідно довідки про причини повернення рекомендованого листа «адресат відсутній за вказаною адресою».

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Правопорушення передбаченим ч. 2 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 471563 від 02.10.2025 року не наведено обставин щодо підання адміністративному стягненню ОСОБА_1 протягом року за дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, саме в фабулі про суть адміністративного правопорушення працівниками патрульної поліції не вказано про факт повторності вчинення правопорушення.

Навпаки, до адміністративних матеріалів долучена Довідка згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика», згідно якої ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має.

Тобто, на адресу суду, були направлені адміністративні матеріали, які містять пряму розбіжність в суті адміністративного правопорушення, доданих до матеріалів документів та диспозиції статті.

З рапорту інспектора ВАП УПП в Запорізькій області ДПП, який погоджено 07.10.2025 року начальником ВАП УПП в Запорізькій області ДПП вбачається, що перевіривши за допомоною інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» було встановлено, що 27.08.2025 року відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, який в подальшому був направлений на розгляд Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, за яким 25.09.2025 року прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення. Однак, старшим лейтенантом ОСОБА_2 при складанні адміністративного матеріалу за ч. 2 ст. 130 КУпАП не було враховано, що на момент складання протоколу серії ЕПР1 №471563, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області не набрало законної сили. В подальшому вказані порушення можуть призвести до закриття справи судовим органом.

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка. по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.бКонвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р.. заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р.. заява №36673/04).

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за діяння, яке на момент його вчинення не є правопорушенням.

Виходячи з цього, оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дана особа не може бути піддана адміністративному стягненню на підставі зазначеної норми.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 221, 245, 247, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Баруліна Т. Є.