Справа № 211/1020/26
Провадження № 3/211/778/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Рагозіна С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

встановив:

03 лютого 2026 року о 19.08 хв. гр. ОСОБА_1 , за місцем проживання, ухилилась від виконання покладених на нього батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має значні пропуски навчання з 15.01.2026 по 02.02.2026 без поважної причини, що підтверджується інформацією з навчального закладу, чим порушила ст. 150 СК України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі з протоколом згодна, вину визнає.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті відповідно до положень ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 952992 від 03.02.2026; письмовими поясненнями; інформацією з навчального закладу.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

З урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що відносно правопорушниці ОСОБА_1 треба застосувати адміністративне стягнення у вигляді попередження.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 665,60 грн.

У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

визнати ОСОБА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) грн. 60 коп.(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації бюджету 22030106, Код суду 26371308).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Суддя: С. О. Рагозіна