Справа № 588/444/26
Провадження № 3/588/174/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Головного управління ДПС у Сумській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, вдову, яка є фізичною особою-підприємцем, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 19.01.2022 органом 5927, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.03.2025 о 19 год. 27 хв. у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_2 провела розрахункову операцію з реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі підакцизним товаром (16.03.2025 о 19:27:52, фіскальний чек № 61969, реалізовано коньяк «Коблево 3 ЗВ 0,25» (код УКТ ЗЕД ) у кількості 2 пляшки за ціною 31 грн за пляшку (загальна вартість 62 грн), чим порушила вимоги ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у частині роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та не повідомила про причину неявки.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була ознайомлений з тим, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися Тростянецьким районним судом Сумської області, що підтверджується підписом останньої у протоколі.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 164 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є необов`язковою.

З урахуванням викладеного вважаю, що оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, поважних причин неявки до суду не повідомила, в розумні інтервали не вжила заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй провадження, тому справа може бути розглянута без її участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП знайшла своє підтвердження, зважаючи на таке.

Відповідальність за ст. 164 КУпАП настає, в тому числі, у разі провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. У свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", підлягають ліцензуванню.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин установлених судом підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом № 150/18-28-07-06 від 04.03.2026; актом фактичної перевірки № 1774/18/23/РРО/ від 12.03.2026; фіскальним чеком від 16.03.2025.

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, зокрема, торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

Відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Згідно з пунктом 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права.

Так, у справі «Волков проти України», рішення від 09 січня 2013 року, Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень».

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, діяння, за яке притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вчинене 16.03.2025, протокол про адміністративне правопорушення складено 04 березня 2026 року.

Відповідно до правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

З урахуванням вказаного, суд доходить висновку, що дане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , не носить характеру триваючого, оскільки складається з одного самостійного порушення, яке вчинено 16.03.2025, що прямо зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Таким чином, оскільки на час ухвалення цієї постанови з моменту вчинення адміністративного правопорушення минуло більше трьох місяців, тому відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у цій адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 33, 34, 40-1, 164, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

На підставі пункту 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Огієнко