Справа № 456/252/26
Провадження № 3/456/327/2026
ПОСТАНОВА

іменем України

19 березня 2026 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю захисника соби, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мазура В.В., потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Формулювання правопорушення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_1 22 грудня 2025 року близько 15:09 год. за адресою: Львівська обл., м. Стрий, вул. Болехівська,29 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейських при виконанні ним службових обов`язків, а саме: на неодноразові вимоги працівників поліції покинути транспортний засіб, без зазначення причин транспортний засіб не покидав, на подальші неодноразові зауваження та попередження працівників поліції не реагував, чим порушив вимоги статті 16 Закону України «Про дорожній рух», чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Стаття (частина статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за вищезазначене адміністративне правопорушення.

Стаття 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Санкція ст. 185 КУпАП передбачає накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Правова позиція сторони захисту.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи на 12.02.2026, 16.03.2026, 19.03.2026, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Мазур В.В. вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП заперечив та вказав, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 . Рапорти працівників поліції не можуть бути беззаперечними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. При оформленні адміністративних матеріалів були допущені наступні порушення: відсутні поняті при проведенні огляду, не наведено доказів факту злісної непокори, матеріали справи не містять жодних відеозаписів або інших доказів, які підтверджують обставини, викладені у рапортах, обставини грунтуються на суб`єктивних поясненнях працівників поліції. Вказує, що у протоколі не відображено, які саме вимоги ст.16 Закону України «Про дорожній рух» не виконав ОСОБА_1 . Щодо рапортів поліцейських зауважує, що рапорти поліцейського без резолюції керівника та без жодної реєстрації у поліцейському відомстві. Резолюція керівника на рапорті є обов?язковою для надання йому юридичної сили, оскільки це підтверджує, що службова особа ознайомилася зі змістом рапорту, надала йому відповідну оцінку та прийняла відповідне рішення щодо подальших дій. Відсутність резолюції позбавляє рапорт статусу офіційного документа та ставить під сумнів його достовірність. Це може свідчити про те, що рапорт не був розглянутий керівником, не отримав належної оцінки та не став підставою для відкриття адміністративної справи. Отже, такий документ, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП є неналежним та недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення і як окремо, так і в сукупності з іншими доказами не може підтверджувати провину ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні. Верховний суд неодноразово у своїх рішення наголошував, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Це пов?язано з тим, що поліцейський є зацікавленою особою при розгляді справи, що може ставити під сумнів об?єктивність з?ясування обставин (постанова Верховного суду від 20.05.2020 року у справі Nє 524/5741/16-а, постанова Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі Nє 177/525/17). Основна ідея цих рішень полягає в тому, що: рапорт поліцейського - це лише джерело інформації, а не самостійний та безумовний доказ. Поліцейський є зацікавленою особою, що вимагає критичного ставлення до його рапорту як єдиного доказу. Докази мають оцінюватися в сукупності. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи N?456/252/26, поліцейськими Стрийського РУП ГУНП у Львівській області навмисно проігноровано вимоги наказу МВС України N? 1026 від 18.12.2018 року, чим створено безперешкодні умови для порушення прав і свобод ОСОБА_1 під час документування інкримінованих йому звинувачень. Інших доказів, поліцією суду не надано. Як вбачається з матеріалів справи, що жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУПАП, поліцейськими не здобуто і суду для розгляду даної справи по суті, не надано.

Тому, відсутність належних доказів та обов?язкових елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУПАП є підставою для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Показання потерпілих.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 повідомив суд про те, що екіпажу «Босфор 102» надійшло повідомлення про надання допомоги, оскільки було виявлено автомобіль марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився гр. ОСОБА_1 , якого було зупиненно за порушення правил дорожнього руху. Під час перевірки документів було виявлено що ОСОБА_1 є порушником військового обліку і згідно бази ІТС ІПНП перебуває в розшуку «Ухилянт». При спілкуванні гр. ОСОБА_1 почав вчиняти дії злісної непокори законної вимоги працівників поліції (не виходив із транспортного засобу на неодноразові вказівки поліцейських та намагався заблокувати двері автомобіля за для уникнення відповідальності); вимога ОСОБА_1 вийти з автомобіля озвучувалася поліцейськими декілька разів. Коли вони приїхали на місце події, ними також неодноразово було висловлено вимогу ОСОБА_1 вийти з транспортного засобу та проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в подальшому ОСОБА_1 попереджено про можливе застосування фізичної сили згідно ст. 44 ЗУ НПУ в разі невиконання законної вимоги поліцейського. В подальшому ним та ОСОБА_4 було застосовано фізичну силу, ОСОБА_1 здійснював фізичний опір, стосовно ОСОБА_1 було застосовано спеціальний засіб кайданки. ОСОБА_1 було затримано та доставленно в приміщення Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 повідомив суд про те, що екіпажу «Босфор 102» надійшло повідомлення про надання допомоги, оскільки було виявлено автомобіль марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився гр. ОСОБА_1 , якого було зупиненно за порушення правил дорожнього руху. Під час перевірки документів було виявлено що ОСОБА_1 є порушником військового обліку і згідно бази ІТС ІПНП перебуває в розшуку «Ухилянт». При спілкуванні гр. ОСОБА_1 почав вчиняти дії злісної непокори законної вимоги працівників поліції (не виходив із транспортного засобу на неодноразові вказівки поліцейських та намагався заблокувати двері автомобіля за для уникнення відповідальності); вимога ОСОБА_1 вийти з автомобіля озвучувалася поліцейськими декілька разів. Коли вони приїхали на місце події, ними також неодноразово було висловлено вимогу ОСОБА_1 вийти з транспортного засобу та проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в подальшому ОСОБА_1 попереджено про можливе застосування фізичної сили згідно ст. 44 ЗУ НПУ в разі невиконання законної вимоги поліцейського. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було застосовано фізичну силу, ОСОБА_1 здійснював фізичний опір, стосовно ОСОБА_1 було застосовано спеціальний засіб кайданки. ОСОБА_1 було затримано та доставленно в приміщення Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.

Заслухавши позицію захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 , показання потерпілих та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, виходячи з наступного.

Суд дотримався норм, визначених КУпАП, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторона захисту користувалася рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторони захисту суд розглянув відповідно до вимог закону.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та здобуті під час розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 22 грудня 2025 року близько 15:09 год. за адресою: Львівська обл., м. Стрий, вул. Болехівська,29 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейських при виконанні ним службових обов`язків, а саме: на неодноразові вимоги працівників поліції покинути транспортний засіб, без зазначення причин транспортний засіб не покидав, на подальші неодноразові зауваження та попередження працівників поліції не реагував, чим порушив вимоги статті 16 Закону України «Про дорожній рух», чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП доведена наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №478457 від 22.12.2025, згідно з яким ОСОБА_1 22 грудня 2025 року близько 15:09 год. за адресою: Львівська обл., м. Стрий, вул. Болехівська,29 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейських при виконанні ним службових обов`язків, а саме: на неодноразові вимоги працівників поліції покинути транспортний засіб, без зазначення причин транспортний засіб не покидав, на подальші неодноразові зауваження та попередження працівників поліції не реагував, чим порушив вимоги статті 16 Закону України «Про дорожній рух», чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП /а.с.2/;

протоколом про адміністративне затримання АА №091404 від 22.12.2025, згідно з яким 22.12.2025 о 15:09 год. ОСОБА_1 затримано у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, для припинення адміністративного правопорушення, складення протоколу про адміністративне правопорушення /а.с.3/;

дорученням для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, до якої застосовано адміністративне затримання №001-130002317 від 22.12.2025 /а.с.4/;

рапортом слідчого СВ ВнП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Грига О. від 22.12.2025, згідно з яким під час несення служби 22.12.2025 року, під позивним «Бософор 111», надійшло повідомлення про надання допомоги екіпажу «Босфор 102» у м. Стрий по вул. Болехівській, 29. По приїзду за вище вказаною адресою було виявлено автомобіль марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було зупиненно за порушення правил дорожнього руху, та під час перевірки документів останнього було виявлено що даний громадянин є порушником військового обліку, та згідно бази ІТС ІПНП перебуває в розшуку «Ухилянт». В подальшому при спілкуванні гр. ОСОБА_1 почав вчиняти дії злісної непокори законної вимоги працівників поліції, а саме не виходив із транспортного засобу на неодноразові вказівки поліцейських та намагався заблокувати двері автомобіля за для уникнення відповідальності. Дану вимогу було озвучено декілька раз, та попереджено про можливе застосування фізичної сили згідно ст. 44 ЗУ НПУ в разі невиконання законної вимоги поліцейського. В подальшому до гр. ОСОБА_7 разом із сержантом поліції ОСОБА_8 було застосовано фізичну силу, однак останній здійснював фізичний опір, та в подальшому даного громадянина було попередженно, що згідно ст. 45 ЗУ НПУ до нього буде застосовано спеціальний засіб кайданки, та поліцейським ОСОБА_2 в подальшому було застосовано вище вказаний спеціальний засіб. Так в подальшому дану особу було затримано, та доставленно в приміщення Стрийського РУП ГУНП у Львівській області /а.с.6/;

рапортом слідчого СВ ВнП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Шкіринець Н. від 22.12.2025, згідно з яким екіпажу «Босфор 102» надійшло повідомлення про надання допомоги; що було виявлено автомобіль марки «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився гр. ОСОБА_1 ; що ОСОБА_1 було зупиненно за порушення правил дорожнього руху; що під час перевірки документів було виявлено що ОСОБА_1 є порушником військового обліку і згідно бази ІТС ІПНП перебуває в розшуку «Ухилянт»; що при спілкуванні гр. ОСОБА_1 почав вчиняти дії злісної непокори законної вимоги працівників поліції (не виходив із транспортного засобу на неодноразові вказівки поліцейських та намагався заблокувати двері автомобіля за для уникнення відповідальності); що вимога ОСОБА_1 вийти з автомобіля озвучувалася поліцейськими декілька разів; що ОСОБА_1 попереджено про можливе застосування фізичної сили згідно ст. 44 ЗУ НПУ в разі невиконання законної вимоги поліцейського; що стосовно ОСОБА_9 - поліцейськими ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було застосовано фізичну силу; що ОСОБА_1 здійснював фізичний опір; що стосовно ОСОБА_1 було застосовано спеціальний засіб кайданки; що ОСОБА_1 було затримано та доставленно в приміщення Стрийського РУП ГУНП у Львівській області /а.с.7/;

відеозаписом, згідно з яким працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , останньому повідомлено про причини зупинки транспортного засобу, а саме про порушення ПДР та висловлено вимогу про пред`явлення документів. ОСОБА_1 впродовж тривалого часу відмовлявся пред`явити документи, сперечався з працівниками поліції щодо законності їхніх вимог. В подальшому працівниками поліції за допомогою бази ІПНП встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в розшуку, як «Ухилянт». Працівниками поліції неодноразово висловлено вимогу покинути транспортний засіб, на що останній не реагував. Тоді працівниками поліції викликано на допомогу інший екіпаж. Працівниками вказаного екіпажу також неодноразово висловлено вимогу покинути транспортний засіб, в подальшому стосовно ОСОБА_1 застосовано спеціальний засіб кайданки; ОСОБА_1 затримано та доставленно в приміщення Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 185 КУпАП, як злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Норми права, які застосовує суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_1 .

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протокоів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки. Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та іншим.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, і адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає навіть при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Спростування доводів сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що працівниками поліції пред`явлено законну вимогу щодо пред`явлення документів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Під час перевірки згідно із базою «ІПНП» було встановлено, що є інформація про те, що ОСОБА_1 перебуває в розшуку, як «Ухилянт». Після цього працівниками поліції було неодноразово повідомлено та попереджено ОСОБА_1 про необхідність доставлення до органу РТЦК та СП, однак, ОСОБА_1 на вказані вимоги не реагував, поводив себе агресивно.

З відеозаписів та рапортів працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся виконати законну вимогу поліцейських, чинив активну протидію законним діям працівників поліції.

Частиною першою статті 259 КУпАП визначено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю або порушенні військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України, правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - до органів Служби безпеки України її співробітником.

Разом із тим, відповідно до п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, частиною 1 ст. 259 КУпАП установлено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено, зокрема, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, поліцейським. Доставлення порушника має бути проведено в можливо короткий строк.

Згідно з абз.16 п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі Порядок № 1487), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.

Згідно із абз.3 п. 56 Цього ж Порядку Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із абз.5 п. 2 Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 серпня 2017 року № 676, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2017 року за № 1059/30927, система «ІПНП» сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються в процесі діяльності Національної поліції України, та її інформаційно-аналітичного забезпечення, яка є функціональною підсистемою єдиної інформаційної системи МВС (далі ЄІС МВС).

Згідно із ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи.

В судовому засіданні встановлено, що в інформаційних базах Національної поліції містилися відомості про те, що ОСОБА_1 перебуває в розшуку як «Ухилянт», що свідчить про законність вимог працівників поліції щодо його доставлення до приміщення ТЦК та СП.

Щодо застосування фізичної сили до ОСОБА_1 , то у відповідності до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Разом з тим, питання правомірності дій працівників поліції при затриманні не є предметом розгляду у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП та може бути предметом окремого провадження.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, а також право та можливість отримання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Будь-які зауваження ОСОБА_1 щодо виклику адвоката або надання правової допомоги не зафіксовані.

Крім цього, з відеозапису події вбачається, що при спілкуванні з працівником поліції ОСОБА_1 поводив себе зухвало, порушував громадський порядок, відмовлявся пред`явити документ впродовж десяти хвилин, що посвідчує його особу та назвати своє прізвище, ім`я та по батькові, перебував у збудженому стані.

Весь процес спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 безперервно фіксувався за допомого нагрудної відеокамери працівника поліції.

З цього ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 упродовж тривалого періоду часу не виконував законні вимоги працівників поліції прослідувати з ними до ТЦК та СП з метою припинення адміністративного правопорушення. Після застосування до ОСОБА_1 примусу, останній почав чинити активний опір працівникам поліції.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що при оформленні адміністративних матеріалів були допущені наступні порушення: відсутні поняті при проведенні огляду, не наведено доказів факту злісної непокори, матеріали справи не містять жодних відеозаписів або інших доказів, які підтверджують обставини, викладені у рапортах, обставини грунтуються на суб`єктивних поясненнях працівників поліції. Вказані доводи спростовано матеріалами справи.

Відсутність у протоколі відомостей про те, які саме порушення ст.16 Закону України «Про дорожній рух» не виконав ОСОБА_1 на висновки суду про його винуватість не впливають.

На підставі наведеного, інші доводи сторони захисту не аналізуються та не спростовуються, оскільки на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 не впливають.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для закриття провадження у справі, як про це просить сторона захисту.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Накладення стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого ст.185 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу.

Підстави для стягнення судового збору.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 665 грн. 60 коп. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання адвоката Мазура Василя Васильовича, поданого в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за ст.185 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, й обрати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 /двіста п`ятдесят п`ять/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665/шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови буде проголошений о 17:15 год. 23 березня 2026 року в залі судового засідання в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Cуддя В. Л. Бучківська