Справа №466/1933/26
Провадження №3/466/1022/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Львова Федорів О.П., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він 23 лютого 2026 року близько 20:13 год. за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 60, вчинив конфлікт та наніс декілька ударів в плече та обличчя неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив йому фізичний біль.

Цим ОСОБА_1 порушила вимоги частини першої статті 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні правопорушення визнала. Пояснила, що дійсно відбувся конфлікт між її сином та неповнолітнім ОСОБА_3 , після цього син вибачався перед потерпілим. Син дуже шкодує про вчинене, щодня вони проводять виховні бесіди. Просить її суворо не карати, оскільки виконує свої батьківські обов`язки, дбає та виховує дитину, однак не може вплинути на його повсякденну поведінку та останні пів року син потрапляє у такі неприємні ситуації.

Згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вона, як мати, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вказане доводиться наступними належними, достатніми та достовірними доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВБА №214223 від 09 березня 2026 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , поясненнями самої ОСОБА_1 , постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 10 червня 2025 року.

При застосуванні адміністративного стягнення враховую особу порушника, яка раніше притягувалася до адміністративної, обставини вчинення адміністративного правопорушення, відсутність обставин що обтяжують відповідальність. Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире розкаяння. Тому висновую, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення межах санкції статті, передбаченої ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з ОСОБА_8 судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати щодо неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.П. Федорів