Справа № 706/257/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м.Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 повторно протягом року ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК Украйни, щодо свого сина ОСОБА_2 , якого залишила без нагляду, не забезпечила контроль за його дозвіллям, у зв`язку із чим він був виявлений в кав`ярні «Бріджкафе» без супроводу дорослих.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, дату та час його проведення повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП не є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали вищевказаної справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла таких висновків.

Диспозицією частини першої статті 184 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей

Частина друга статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення особою вищевказаних діянь повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Преамбула Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-ІІІ) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону № 2402-ІІІ).

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону № 2402-ІІІ).

Аналіз приписів Закону № 2402-ІІІ дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо виховання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання неповнолітніх (малолітніх). Ухилення батьків та осіб, що їх замінюють від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, тощо.

За результатами розгляду справи суддею встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на неї законом покладено обов`язки щодо виховання сина, забезпечення йому необхідних умов життя та навчання.

Водночас ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання сина.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП доводиться дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, у тому числі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 982352 від 13.02.2026, зміст якого наведено вище;

- рапортом від 08.02.2026 про те, що на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , в якому вона зазначила про виявлення у кав`ярні «Брідж кафе» хлопчика ОСОБА_2 , віком 11 років, якого в центрі міста залишила мати ОСОБА_4 , пообіцявши повернутись, але не прийшла. Дитина плаче, дороги додому не знає. Хлопчик повідомив, що таке трапляється не вперше;

- наданими працівнику поліції ОСОБА_1 поясненнями про те, що 08.02.2026 у вечірній час доби близько 18 години її син ОСОБА_2 був виявлений у кав`ярні «Брідж кафе», без нагляду дорослих. В подальшому працівники поліції привезли сина додому та передали бабусі, оскільки мати була відсутня вдома. Пояснила, що в центрі міста сина не залишала, а він сам пішов зі знайомими. Зазначила, що такі ситуації вникають не вперше, син часто десь гуляє та проводить час наодинці. Свою провину у вчиненому ОСОБА_1 визнала та зобов`язалася змінити ситуацію.

Із дослідженої суддею постанови Христинівського районного суду Черкаської області від 22.09.2025 у справі №706/1172/25 слідує, що ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що мають доказове значення у їх сукупності, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за невиконання нею, як матір`ю, обов`язків щодо виховання малолітньої дитини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, і вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що відповідно до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 40 1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 7, 9, 184, 245, 247, 251, 276, 283- 285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником на рахунок: (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м.Христин/ 21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA0023757; код класифікації доходів бюджету 21081100).

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу упродовж 15 днів, в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач платежу: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Христинівський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Альона ШКОЛЬНА