Справа № 522/2897/26
Провадження по справі № 3/522/1774/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 761003 від 19.02.2026, вбачається, що 19.02.2026 адміннаглядний ОСОБА_1 знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольська, 33, де здійснюється реалізація спиртних напоїв, чим порушив вимоги п. 2 ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2025, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, які протягом року вже були піддані адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Таким чином, обов`язковою юридичною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, є повторність, яка виражається у тому, що особа протягом одного року до моменту вчинення нового правопорушення повинна бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, та піддана адміністративному стягненню за таке правопорушення. При цьому факт притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами, зокрема постановою суду (або іншого уповноваженого органу) про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили.

Отже, для правильної кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 187 КУпАП орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язаний зазначити у протоколі відомості щодо повторності правопорушення, а також долучити до матеріалів справи належні докази, що підтверджують факт попереднього притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП протягом року, який передував вчиненню нового правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 761003 від 19.02.2026, складеного відносно громадянина ОСОБА_1 , у ньому лише зазначено, що останній порушив правила адміністративного нагляду, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 187 КУпАП. Водночас протокол не містить жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 протягом року до вчинення інкримінованого йому правопорушення був підданий адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП протягом року до моменту вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі.

З наданих суду матеріалів вбачається, що до справи долучено постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27.03.2023, однак зазначена постанова не може бути врахована судом як доказ повторності правопорушення у розумінні ч. 2 ст. 187 КУпАП, оскільки правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , було вчинене 19.02.2026, тобто більше ніж через рік після винесення вказаної постанови.

Таким чином, з огляду на значний проміжок часу між датою винесення зазначеної постанови та датою вчинення нового правопорушення, відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_1 протягом року до моменту вчинення правопорушення був підданий адміністративному стягненню за порушення правил адміністративного нагляду.

За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутня обов`язкова кваліфікуюча ознака складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, а саме повторність вчинення правопорушення протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Крім того, відповідно до принципів адміністративного провадження та вимог законодавства про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обов`язок щодо збирання та подання доказів покладається на орган (посадову особу), уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, у зв`язку з чим, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ