Справа № 487/6666/25
Провадження № 33/812/148/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Колосової О.М.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Школьнікової І.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його захисником Школьніковою Іриною Борисівною, на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, прож. АДРЕСА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2026 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 435185 від 26 серпня 2025 року, ОСОБА_1 26 серпня 2025 року о 22:08 год. в м. Миколаєві, вул. Лазурна, 17, керуючи транспортним засобом Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху, а саме: їзда по бордюрам. Зупинивши ОСОБА_1 в ході спілкування з ним, працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотестера Драгер або в медичному закладі, на що останній погодився проїхати до медичного закладу на проходження стану алкогольного сп`яніння. В медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою, захисник ОСОБА_1 Школьнікова І.Б. подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що працівниками поліції, якими складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , під час складання матеріалів не дотримано вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452). А саме:

-у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено прізвища, ім`я та по батькові особи стосовно якої проводився огляд;

-направлення на огляд водія складене працівником поліції пізніше, ніж складений висновок лікарем-наркологом, що свідчить про огляд ОСОБА_1 у медичному закладі за відсутності письмового направлення;

Крім того, ОСОБА_2 зазначала, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, що підтверджується відеозаписом подій, здійсненим на нагрудну камеру поліцейських. Продував у Драгер і на місці зупинки, і у медичному закладі. Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначене не відповідає дійсності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Школьнікової І.Б., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у згаданому вище висновку. Акт медичного огляду, на підставі якого видається висновок залишається у медичному закладі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26 серпня 2025 року о 22:08 год. в м. Миколаєві, вул. Лазурна, 17, керуючи транспортним засобом Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху, а саме: їзда по бордюрам. Зупинивши ОСОБА_1 в ході спілкування з ним працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотестера Драгер або в медичному закладі, на що останній погодився проїхати до медичного закладу на проходження стану алкогольного сп`яніння. В медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26 серпня 2026 року уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 435185, в якому зазначено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотестера Драгер або в медичному закладі, на що останній погодився проїхати до медичного закладу на проходження стану алкогольного сп`яніння. В медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення чітко вбачається, що працівниками поліції повідомлено водію про причину зупинки (рух автомобіля по бордюрам). В ході бесіди працівниками поліції було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкостестеру Драгер на що він погодився. ОСОБА_1 декілька разів намагається продути, при цьому вдихає повітря у себе, а не в алкотестер, працівники поліції декілька разів роз`яснюють йому, як необхідно проходити огляд, а саме видихати повітря у трубку алкотестора, як надувається кулька повітряна, але ОСОБА_1 продовжує вдихає повітря у себе, зазначаючи, що по іншому він не може дихати. Потім ОСОБА_1 зазначив, що він випив трохи. Після чого працівники поліції запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній погодився. У медичному закладі лікар-нарколог провів огляд особи на стан сп`яніння: перевірив як зіниці очей реагують на світло, попросив на таблиці показати цифри по порядку, чого ОСОБА_1 не зміг зробити, торкнутися з закритими очами пальцем до кінчика носа, провів інший огляд, зокрема виміряв тиск, пульс. Від ОСОБА_1 скарг на стан здоров`я не находило. Поведінка ОСОБА_1 під час огляду не відповідала обстановці, оскільки він сперечався з лікарем, під час огляду телефонував, на зауваження не реагував. Після чого лікар пропонував ОСОБА_1 продути газоалкотестер Драгер. ОСОБА_1 знову намагався пройти огляд за допомогою газоалкотестера Драгер, але знову вдихав повітря у себе, лікар декілька разів роз`яснював йому, як необхідно проходити огляд, а саме видихати повітря у трубку алкотестера, як надуває повітряну кульку, але ОСОБА_1 продовжував вдихати повітря у себе та казав, що по іншому він не може дихати. Лікар зазначив, що ОСОБА_1 ухиляється від проходження огляду, проте провівши огляд, встановлює у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах з порожнини рота, не зв`язане мовлення та склав висновок. ОСОБА_1 ознайомили з висновком, він зазначив, що не згоден, оскільки він продував алкотестер, поставив свій підпис та отримав копію висновку. Далі працівники поліції доставили ОСОБА_1 на місце зупинки транспортного засобу, де склали протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, роз`яснили ОСОБА_1 його права за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, зі змістом якого ознайомили ОСОБА_1 . Він написав свої заперечення, які прочитати неможливо через нерозбірливий почерк, відмовився поставити свій підпис у протоколі та отримати копію. ОСОБА_1 роз`яснено, що протокол буде направлено на розгляд до суду.

Отже така поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована працівниками поліції на нагрудні камери, свідчить про небажання водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотестера Драгер, так і в медичному закладі.

За такого, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та доходить висновку, що працівниками поліції вірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 , а саме: як відмова від проходження огляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», слід зазначити наступне.

У Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено прізвища, ім`я та по батькові особи стосовно якої проводився огляд, однак, з матеріалів справи вбачається, що Акт складено саме стосовно ОСОБА_1 та зазначене узгоджується з іншими матеріалами справи.

Посилання в апеляційній скарзі на огляд ОСОБА_1 за відсутності письмового направлення в порушення вимог Інструкції не заслуговують на увагу та спростовуються наявним у матеріалах справи направленням, складеним працівником поліції. А розбіжності у зазначенні часу складання направлення та часі складання висновку лікаря щодо результатів медичного огляду не мають принципового значення, з огляду на те, що склад правопорушення за який притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 передбачає відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на викладене, твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про те, що працівниками поліції порушено вимоги чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення повно дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та виніс законну та обґрунтовану постанову.

За такого, відсутні підстави для скасування постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2026 року.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Школьніковою Іриною Борисівною, на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2026 року залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська