Справа № 492/384/26
Провадження № 3/492/107/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Череватої В.І., при секретарі судового засідання Гамурар І.О., за участю прокурора Іванова Р.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , припинивши 15.11.2023 діяльність на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подав 02.09.2025 шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, тобто поза межами встановленого законом строку на подання зазначеної декларації, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, визнав повністю та щиро розкаявся, та, не заперечуючи фактів, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного відносно нього, пояснив суду, що забув подати в у встановлені строки декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, складений правомірно, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинене ним правопорушення, оскільки його провина в судовому засіданні повністю доведена та підтверджується наявними письмовими доказами.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне, без поважної причини, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, передбачені зокрема п/п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

За змістом абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено зокрема адміністративну відповідальність.

Відповідно до п/п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного закону, є в тому числі поліцейські.

Матеріалами справи встановлені наступні обставини:

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 626 о/с від 30.05.2019 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Одеській області.

При вступі на службу до поліції, ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, яку власноручно підписав.

Таким чином, згідно п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, посада поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, як на поліцейського, який є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, та зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ст. 45 вказаного Закону в частині обов`язку подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1560 о/с від 15.11.2023 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції з 15.11.2023.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Таким чином, 15.11.2023 є останнім днем служби в поліції ОСОБА_1 , коли наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1560 о/с від 15.11.2023 його звільнено зі служби в поліції. По завершенню цього дня, ОСОБА_1 вважається таким, що припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п. 1, п.п. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 № 252/23, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Таким чином, після звільнення із служби в поліції у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати декларацію (після звільнення) за 2023 рік шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, тобто до 00 год. 00 хв. 01.04.2024.

В ході моніторингу публічної частини даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з`ясовано, що всупереч встановленим абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю, ОСОБА_1 несвоєчасно 02.09.2025 подав без поважних причин щорічну декларацію з позначкою, як особа яка припинила виконувати функції держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 з 2017 року подавав зазначені декларації, що свідчить про його обізнаність з вимогами та порядком декларування.

ОСОБА_1 протягом строку, відведеного для подачі декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, не вживав жодних дій для своєчасного подання вказаної декларації.

Вивченням послідовності дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01.01.2024 по 03.09.2025 встановлено, що о 18 год. 58 хв. 02.09.2025 він вперше авторизувалася у системі та в той же день о 20 год. 23 хв. успішно подав декларацію за 2023 рік після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави.

Доказів наявності поважних причин у ОСОБА_1 для несвоєчасного подання відповідної декларації судом не встановлено.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», маючи реальну можливість подати до 01 квітня 2024 року декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, без поважних причин, несвоєчасно, тобто 02 вересня 2025 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто поза межами встановленого законом строку на подання зазначеної декларації, порушивши вимоги ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його провини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративні правопорушення суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом встановлено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також цілі адміністративного стягнення будуть досягнуті при накладенні на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф у мінімальному розмірі, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-6, 221, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Черевата В.І.