справа № 619/1435/26
провадження № 3/619/552/26
ПОСТАНОВА

іменем України

30 березня 2026 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Пруднікова О.В. розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановила:

25.02.2026 о 16 год. 03 хв. у м. Дергачі, по вул. Каштанова, 61 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та продуття газоаналізатора Драгер на місці зупинки відмовився, також відмовився давати будь-які пояснення та ставити підпис у протоколі. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Постанова Дергачівського районного суду Харківської області від 04.12.2025 та 18.11.2025, за ст. 130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

02.03.2026 о 12 год. 10 хв. у м. Дергачі, по вул. Першого травня, буд. 33 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, від керування автомобілем відсторонений. Вчинено повторно, двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, 02.03.2026 о 12 год. 10 хв. у м. Дергачі, по вул. Першого травня, буд. 33 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому будучи позбавлений права керування транспортним засобом. Порушення вчинено повторно протягом року, передбачене ч. 2-4 ст.126 КУпАП. Рішення суду від 23.07.2024, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

Також, 25.02.2026 о 16 год. 03 хв. у м. Дергачі, по вул. Каштанова, 61 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому будучи позбавлений права керування транспортним засобом на 10 років рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04.12.2025. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕНА6445134 від 01.01.2026, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

30.03.2026 ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій вину у вчинені адміністративного правопорушення визнав, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «а» пункту 2.1. ПДР установлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 600633, ЕПР1 № 600656 від 25.02.2026 та ЕПР1 № 604325, ЕПР1 № 604344 від 02.03.2026, які складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містять необхідні відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративних правопорушень, які призвели до порушення ПДР України; встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння очей, тремтіння рук.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- направленням на огляд з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- даними відеозапису з бодікамери /14, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , на пропозиції поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

- довідкою старшого інспектора САП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені наступними статтями: 01.11.2025; 18.11.2025, 17.09.2025, 04.12.2025;

- довідкою інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що транспортний засіб ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 ;

- довідкою інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ГСЦ Посвідчення водія» водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в базі даних не значиться;

- ксерокопією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 604344 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕНА № 6752003 за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- рапортом інспектора СРПП ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області;

- ксерокопією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 600633 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та серії ЕПР1 № 600656 за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- даними відеозапису з бодікамери /110, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , на пропозиції поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився від проходження огляду у медичному закладі;

- довідкою старшого інспектора САП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені наступними статтями: 01.01.2026 за ч. 4 ст. 126;

- даними відеозапису з бодікамери /14, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавлений права керування транспортним засобом;

- ксерокопією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 604325 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та серії ЕНА № 6752003 за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

- даними відеозапису з бодікамери /110, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавлений права керування транспортним засобом;

Положеннями ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті.

Частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Вищевказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч. 2 ст. 36 КУпАП).

Санкція частини 3 статті 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

За даними інформаційно-комунікаційної системи "ІПНП" посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в базі даних не значиться.

У випадках, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/2020).

У постанові від 4 вересня 2023 року у справі №702/301/20 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Ураховуючи вказані вище положення законодавства України та релевантну практику Верховного Суду, суд накладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення, передбачене санкціями вказаних вище норм КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що забезпечить реалізацію конституційних засад рівності перед законом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, позбавить особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізації права керування транспортними засобами у законний спосіб на певний строк у подальшому, і, таким чином, сприятиме виконанню завдань КУпАП, підвищенню ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху, запобіганню вчиненню правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та створенню безпечних умов для його учасників.

Крім штрафу з позбавленням прав керування, санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає також конфіскацію транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. Разом з тим, відповідно до довідки інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що транспортний засіб ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 . Таким чином, суд позбавлений можливості застосувати вказаний вид стягнення до ОСОБА_3 .

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст. 33-35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчинених правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки, а також відомості про особу ОСОБА_1 дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 30 та ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та без конфіскації транспортного засобу, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.

Керуючись ст. 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, 283, 284, 289 КУпАП, -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на десять років та без конфіскації транспортного засобу.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу: р/р UA0020001, код за , отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081300.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя О. В. Пруднікова