Справа № 932/2063/26
Провадження № 3/932/489/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №725124 від 17.01.2026, ОСОБА_1 перебуваючи 16.01.2026 о 23 год 15 хв за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 42 не виконав неодноразові законні вимоги командира взводу 1 роти 2 батальйону 3 старшого лейтенанта поліції Конарєва Б.С., які полягали у ненаданні, непред`явленні документів, що посвідчують особу на місці вчинення правопорушення, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Так ОСОБА_1 інкриміноване вчинення правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Також ОСОБА_1 пояснив, що приїхав на таксі до свого дому по АДРЕСА_2 з ресторану, де він працює та є власником. Потім, до таксі під`їхала поліція з увімкненими світловими сигналами та почала вигадувати правопорушення якого не було. ОСОБА_1 попросив співробітників поліції роз`яснити у чому саме полягало правопорушення, на що вони у нього запитали документи у паперовому вигляді, яких у нього з собою не було. ОСОБА_1 запропонував співробітникам поліції разом із ним пройти до його квартири, у якій він зберігає документи, щоб їх пред`явити на вимогу поліції, почавши рух до своєї квартири. Після цього, співробітники поліції повалили ОСОБА_1 на землю та застосували до нього спец. засіб кайданки та тягли його по тротуару.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку,

- тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

При прийнятті остаточного рішення, суд досліджує докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 725124 від 17.01.2026, а саме: рапорт відпрацювання співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, а також пояснення надані ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суд зауважує, що об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків. Тобто протиправним діянням буде злісна непокора щодо кожного розпорядження чи вимоги поліцейського, якщо вони законні та пред`являються у процесі виконання ним службових обов`язків, зокрема з охорони громадського (публічного) порядку. Кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначають спосіб його вчинення - злісність непокори, що полягає у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, згідно зі змісту фабули обвинувачення вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину невиконання законної вимоги співробітника поліції, яка полягала у ненаданні та непред`явленні документів, що посвідчують особу на місці вчинення правопорушення.

З рапорта вбачається, що 17.01.2026 під час спілкування з водієм т.з. на проїзну частину вийшов невідомий чоловік, який перебував у п`яному вигляді у громадському місці, останньому була надана вимога покинути проїзну частину і попереджено про відповідальність, але правопорушник продовжував перебувати на проїзній частині та на зауваження не реагував. Далі, ОСОБА_1 було надано вимогу надати документи, що посвідчують особу, проте останній відмовився, у зв`язку із чим його було затримано та доставлено до ВП № 4 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області для встановлення особи та складання адміністративних матеріалів.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до суду надано протокол про адміністративне правопорушення та рапорт відпрацювання співробітників УПП в Дніпропетровській області.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення є підсумковим документом, який після проведення певних процесуальних дій, спрямованих на виявлення, встановлення, фіксацію та документування правопорушення, висуває особі, яка притягається до адміністративного правопорушення обвинувачення у вчиненні певних протиправних дій, тобто систематизує, узагальнює та конкретизує за яке саме адміністративне правопорушення особі висунуто обвинувачення.

Разом із цим, рапорт відпрацювання співробітників УПП в Дніпропетровській області не є самостійним доказом, який може констатувати факт порушення ОСОБА_1 ст. 185 КУпАП, а тому рапорт не може сприйматися судом як основний, головний та неоспорюваний доказ, а є лише додатковим процесуальним документом задля можливого кращого розуміння подій за якими на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що під час встановлення винуватості або невинуватості ОСОБА_1 , суд спирається на докази, які долучені до протоколу, та сприймає останній як необхідну та важливу процесуальну складову, яка потрібна для притягнення особи до адміністративної відповідальності, проте не може констатувати винуватість чи невинуватість такої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що протокол або рапорт не містять об`єктивних, достатніх, законних та неоспорюваних доказів вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 185 КУпАП, а лише висувають обвинувачення та описують події без надання реальних доказів на підтвердження винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Як вбачається з рапорта відпрацювання, до ОСОБА_1 з боку співробітників поліції було застосовано адміністративне затримання, проте у порушення ст. 261 КУпАП відповідний протокол про адміністративне затримання до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення скеровано не було.

Отже, факт невиконання законної вимоги працівника поліції не знайшов свого підтвердження.

Суд, зберігаючи безсторонність позбавлений можливості самостійно збирати докази на користь будь-якої із сторін провадження.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ст. 185 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 185, 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутності в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Юдіна