Дата документу 23.03.2026Справа № 554/1233/26
Провадження № 3/554/313/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м.Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Троцька А.І., при секретарі Гуренко Д.В., за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , захисників Мілевської І.А., Фесенко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №122160 від 25.01.2026 року слідує, що 25 січня 2026 року близько 13 год 00 хв ОСОБА_1 , в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , яке полягало у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснила, що 25 січня 2026 року ОСОБА_2 вимагав від неї документи на квартиру. Вона повідомила, що надати їх не може, оскільки їх в наявності немає. Він почав ображати її словесно. Вона не висловлювалась нецензурно в його бік, просила його заспокоїтись, інакше викличе поліцію. Він вирішив викликати поліцію і вона також викликала поліцію. Приїхав один наряд поліції та склав протоколи на обох за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ЇЇ захисник адвокат Мілевська І.А. просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 25 січня 2026 року він просив у ОСОБА_1 показати документи на квартиру, щоб зробити копію, оскільки в квартирі є 1/4 його частки. Вона сказала, що не дасть нічого. Він повідомив, що викличе поліцію, щоб вони змусили її показати документи. ОСОБА_1 почала ображати його словесно.

Його захисник адвокат Фесенко Ю.О. пояснень чи письмових заперечень не надала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 її мати, а ОСОБА_2 її вітчим. 25 січня 2026 року вітчим почав вимагати у матері документи на квартиру. Вона відмовилась їх надавати та пояснила,що у неї їх тут немає. Він розлютився, почав погрожувати матері, ображав її. Матір просила його зупинитись та не чіпати її. Потім вони обидва викликали поліцію.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Так, відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Під домашнє насильство психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняються потерпілій особі дії, які несуть емоційну невпевненість, страх, такі як: словесні образи, погрози, приниження, а також ізоляція та контроль.

Разом із тим, слід розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Сварка: гостра суперечка, що супроводиться взаємними докорами, образами, стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення, яке їй інкримінується. Сам потерпілий ОСОБА_2 в поясненнях повідомив, що між ним та ОСОБА_1 виник побутовий конфлікт, який був обопільним, причиною якого було не надання документів на квартиру.

Жодних переконливих доказів на підтвердження того, що було вчинено саме домашнє насильство по відношенню до потерпілого, суду не надано. ОСОБА_2 не вказує на завдання шкоди його психічному здоров`ю.

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №545/ 744/19), факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті, свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення особою саме домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Аналізуючи пояснення надані в судовому засіданні, надані письмові докази, приходжу до висновку, що між сторонами відбувся побутовий конфлікт, оскільки відсутні жодні докази, що було заподіяно шкоду психічному здоров`ю потерпілого.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Слід врахувати, що ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 173-2 ч.1, 245, 247, 251, 283, 284, 287-288 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Повний текст постанови виготовлено 24.03.2026 року

Суддя Троцька А.І.