ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника Поліщука А.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Поліщука А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 525844 від 28.11.2025р.: ОСОБА_1 28.11.2025 року о 05-20 год. в м. Черкаси по вул. Пастерівська, 164, керуючи автомобілем ВАЗ-211540 д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_2 ), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер ARНК-0090, результат 1,41 ‰, тест № 1149, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 525843 від 28.11.2025, ОСОБА_1 28.11.2025 року о 05-20 год. в м. Черкаси по вул. Пастерівська, 164, керуючи автомобілем ВАЗ-211540 д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_2 ), не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого втратив керування, здійснив наїзд на бордюр, в результаті чого перекинувся та здійснив наїзд на електроопору освітлення вулично-шляхової мережі, чим порушив п. п.12.1, 13.1, 2.3б ПДР України, при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Поліщук А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а їхав на передньому пасажирському сидіння, за кермом перебувала інша особа.

Вказує, що на місці події було декілька поліцейських, які не представлялися, посвідчення не пред`являли, вели себе хаотично, постійно щось говорили з різних сторін. На слова, що ОСОБА_3 не їхав за кермом та нічого не порушував, посміхалися. Фактично ОСОБА_3 став жертвою самообмови. В подальшому один із поліцейських запропоновував ОСОБА_1 пройти освідування на стан сп`яніння, на що останній погодився без вагань так як не їхав не їхав за кермом.

Працівниками поліції не було роз`яснено суті правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 266 КУпАП та порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Допитані судом свідки в судовому засіданні показали, що за кермом їхала стороння особа, а не ОСОБА_1 .

Поліцейськими до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення у ОСОБА_3 ознак наркотичного сп`яніння, такі ознаки не повідомлялися і останньому.

Стосовно пропущеного строку на оскарження зазначає, що постанова надіслана судом до реєстру судових рішень 02.02.2026 року, зареєстрована 05.02.2026 забезпечено доступ 06.02.2026, саме з цієї дати сторона особи, що притягається до відповідальності ознайомилася з постановою, тому пропущений строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

Заслухавши думку захисника Поліщука А.Ю., який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку, та ніким не оспорюється, а тому апеляційним судом переглядається оскаржувана постанова лише в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (далі ПДР) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порушення цих вимог тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника, викладену в апеляційній скарзі, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 525844 від 28.11.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 28.11.2025 року о 05-20 год. в м. Черкаси по вул. Пастерівська, 164, керував автомобілем ВАЗ-211540 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер ARНК-0090, результат 1,41 ‰, тест № 1149, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- даними висновку тестування на алкоголь №1149 від 28.11.2025, який підписаний ОСОБА_1 , відповідно до якого, останній 28.11.2025 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,41 ‰;

- даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено, огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Огляд проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат огляду на стан сп`яніння 1,41 ‰. В графі «З результатами згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис;

- даними відеозапису з нагрудного камери поліцейського, повторно переглянутого апеляційним судом, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. Повідомлення ОСОБА_1 працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та вчинив ДТП. Проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою приладу Драгер. Результат огляду 1,41‰, з яким ОСОБА_1 погодився. Будь-яких заперечень щодо проведеного огляду та його результатів останній не висловлював.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу за добровільної згоди останнього відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 , який свідчить про те, що йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначив про те, що згоден з результатами огляду, про що останній поставив свій особистий підпис, також ОСОБА_1 підписав дані тесту № 1149 та протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень, та не вказував на те, що його права були порушені.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а водієм була інша особа, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються відеозаписом з бодікамер поліцейських.

Обставини, які зафіксовані на нагрудні камери працівників поліції, надають достатні підстави для встановлення тієї обставини, що саме ОСОБА_1 28.11.2025 о 05-20 годині по вул. Пастерівська, 164 в м. Черкаси, керував автомобілем ВАЗ-211540 д.н.з. НОМЕР_1 .

Більш того з відеозапису вбачається, що на запитання працівника поліції хто був за кермом ОСОБА_1 , відповів, що він, також повідомив про те, що вживав алкогольні напої. Будь-яких висловлювань про те, що за кермом він не перебував ОСОБА_1 не висловлював.

Твердження захисника щодо керування транспортним засобом іншою особою, апеляційним судом сприймаються як явно надумані та направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Ураховуючи зазначене апеляційний суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що свідки ДТП, які безпосереднього знаходилися в автомобілі, зазначали про перебування за кермом іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 працівником поліції був відсторонений від керування транспортним засобом, про що останньому наголошено та роз`яснено про необхідність залучення тверезого водія.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, не спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Тому вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена, його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 33, 36 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Стосовно порушеного захисником питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вважаю його таким що не є порушеним, тому не підлягає поновленню.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Поліщука А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба