Справа № 946/1022/26 Провадження № 3/946/422/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №588992, що складений 11.02.2026 року, ОСОБА_1 11.02.2026 року о 18 год. 45 хв. по вул. Центральній біля буд. №35 у с.Багате Ізмаїльського району Одеської області керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив суду, що його було зупинено працівниками поліції, як вони пояснили, за те, що він не увімкнув світовий покажчик повороту, а виявилося, що на нього склали протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

09.03.2026 року ОСОБА_1 надав письмові заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення, в яких вказав, що як виходить з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 588992 від 11.02.2026 року, він, ОСОБА_1 , нібито відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. З відеозапису «00000__0003A», період часу 18:46:10-18:47:10, вбачається, що поліцейський, пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я, спонукав ОСОБА_1 до відмови, шляхом хитання своєї голови в різні боки, після встановлення зорового контакту, показуючи цим, щоб ОСОБА_1 відмовився від проходження запропонованого поліцейським огляду. Поведінка та дії поліцейського в цій частині достеменно зафіксована відеозаписом «00000__0003A» в період часу 18:46:10-18:47:10. Отже, у даному випадку працівниками поліції навмисно спровоковано ОСОБА_1 своїми діями порушити п. 2.5 ПДР України, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не була пов`язана із бажанням останнього уникнути відповідальності, а пов`язана з діями працівників поліції, які спонукали, підбурили та спровокували його відмовитись від огляду. З огляду на вказані обставини, є очевидним, що без зазначених дій поліцейського, правопорушення не було б вчинено. Окрім того, ОСОБА_1 не були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, з матеріалів справи, зокрема відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_1 умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій у виді передбаченої адміністративної відповідальності, відмовився від огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку. За таких обставин, неможливо констатувати таку відмову як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в розумінні п. 2.5 ПДР. Одночасно, з вказаних доказів вбачаються провокаційні дії працівника поліції щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, а саме надання ним відмови від проходження огляду, що у подальшому тягнуло складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З огляду на викладене, просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, ОСОБА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винні дії ОСОБА_1 підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №588992 від 11.02.2026 року, відеозаписом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на медичний огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, та іншими матеріалами справи.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд не бере до уваги заперечення ОСОБА_1 проти адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, його особу, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1 ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2026 року, що складає 665,60 грн.

Керуючись ст. ст.27, 130, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови про накладення адміністративного стягнення виготовлений, а його копія вручена або вислана особі, щодо якої її винесено, протягом трьох днів.

Суддя: Т.П.Пащенко