Справа № 204/460/26
Провадження № 3/204/302/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

10 січня 2026 року о 13:15 у м. Дніпро по вул. Національної Гвардії, 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA RIO», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці або в медичному закладі, на що водій відмовився.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

20.03.2026 через канцелярію суду ОСОБА_1 подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, він дійсно 10.01.2026 о 13:15 керував автомобілем КІА Ріо, тобто виконував функції водія та є належним суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення. Долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапис з нагрудних камер працівників поліції розпочинається з того моменту, коли він перебував у власному автомобілі, який знаходиться в нерухомому стані. При цьому, працівниками поліції не зафіксовано рух автомобіля КІА Ріо, під його керуванням. Долучений працівниками поліції відеозапис з камер «Безпечне місто» не підтверджує викладені в протоколі обставини та не посвідчує, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом. Долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення пояснення свідків не лише не підтверджують, а й за своїм змістом, спростовують викладені в протоколі доводи щодо керування ним автомобілем. У протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції вказано, про начебто наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Однак, жодна з вказаних ознак працівниками поліції не встановлювалась та не перевірялась працівниками поліції, а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення твердження є наклепом. З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не видно, щоб останні у будь-який спосіб, встановлювали у нього ознаки сп`яніння, які зазначені в протоколі, оскільки жодних замірів, тестів чи інших дій для встановлення таких ознак в матеріалах справи відсутні. Окрім того, з відеозапису нагрудних камер працівників поліції видно, що ОСОБА_1 вів себе спокійно, відповідав на питання, у нього не було млявої мови, він вірно орієнтувався у просторі, вів себе коректно з патрульними. Будь-яких ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння працівниками поліції встановлено не було, що вказує на незаконність подальших дій працівників поліції. Таким чином, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів та в закладі охорони здоров`я.

У поданому письмовому клопотанні ОСОБА_1 просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі інструкція): огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 частини 1 Інструкції визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми, серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 563334 від 10.01.2026, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого 10.01.2026 приблизно о 13:16 отримано виклик «Порушення ПДР» за адресою: м. Дніпро, вул. Національної Гвардії, 23. Прибувши на місце виклику, було виявлено свідків, які повідомили, що виявили водія, який імовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Водія автомобіля «KIA RIO», державний номер НОМЕР_2 , встановлено, як ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку або в медичному закладі, на що водій відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсторонено від керування транспортним засобом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук водія ОСОБА_1 направлено на огляд;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, відповідно до яких 10.01.2026 приблизно о 13:15 рухаючись по вул. Надії Алексєєнко, наближаючись до перехрестя з вул. Національної Гвардії на світлофорі, коли горіло зелене світло, стояв автомобіль «KIA», не рухаючись. Думаючи, що водію погано, підійшли до автомобіля, думаючи, що водію погано. Відчинивши двері, побачили, що водій спить за кермом. В автомобілі було чутно запах алкоголю, також було чутно запах алкоголю від водія. Для того щоб водій не поїхав з місця, вони забрали у нього ключі від машини. За те щоб йому віддали ключі від машини водій пропонував гроші, він хотів втекти з місця, але вони не відпускали та викликали поліцію;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, відповідно до яких 10.01.2026 о 13:15, під`їхавши до світлофора, на перехресті вул.Надії Алексєєнко, наближаючись до перехрестя з вул. Національної Гвардії, під`їжджаючи до світлофора, побачили, що водій автомобіля «KIA», стояв посеред дороги та не їхав на зелений сигнал світлофорра. Подумали, що чоловіку погано. Підійшовши до автомобіля, почули запах алкоголю. Водій мав ознаки алкогольного сп`яніння: нечітка мова, порушена координація руху;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який досліджено у судовому засіданні, з якого встановлено, що ОСОБА_1 знаходився на сидінні водія автомобіля «KIA RIO», державний номер НОМЕР_2 , який стояв посеред дороги на перехресті вул. Надії Алексєєнко та Національної Гвардії у м. Дніпро. На питання поліцейського, чому водій вжив алкогольні напої та сів за кермо, ОСОБА_1 відповів, що таке буває. При перевірці документів, ОСОБА_1 відповів, що в електронному вигляді документи знаходяться в телефоні, а телефон він забув в місці, де вживав алкогольні напої. Знаходячись на перехресті, біля автомобіля ОСОБА_1 від проходження огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі відмовився, пояснивши, що в цьому немає сенсу.

На місці події перебували свідки, один з яких віддаючи ключі від автомобіля, вказав, що в автомобілі знаходиться чоловік, який перебуває у стані сп`яніння. Також, один зі свідків, які знаходились на місці, пояснив, що на перехресті, посеред дороги, побачив автомобіль, який не рухався. Подумавши, що водію стало погано, відчинив двері автомобіля та побачив, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Водій намагався здійснити рух на автомобілі, але люди забрали у нього ключі.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

Оцінюючи заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності фіксації руху транспортного засобу, у тому числі відсутності фіксації руху транспортного засобу під його керуванням, що на думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є підставою для закриття провадження у справі, слід зазначити, що з дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 жодного разу не вказав про те, що не керував транспортним засобом. Автомобіль «KIA RIO», державний номер НОМЕР_2 , стояв на проїжджій частині, а саме посеред дороги на регульованому перехресті. На сидінні водія перебував ОСОБА_1 , у салоні автомобіля інших людей не було. ОСОБА_1 не зазначав, що автомобілем керував не він. Свідки, письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи також підтвердили обставини знаходження ОСОБА_1 в салоні автомобіля «KIA RIO», державний номер НОМЕР_2 , який стояв посеред дороги на регульованому перехресті з ознаками алкогольного сп`яніння. Пояснення свідків також зафіксовані на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, та такі пояснення повністю узгоджуються з наявними у справі письмовими поясненнями. Також слід вказати, що з дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських, дійсно не встановлено руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , але за висновком суду лише ця обставина, не може бути єдиною підставою закриття провадження у справі, та уникнення особою відповідальності, оскільки керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджено сукупністю досліджених доказів.

Окрім того, суд зазначає, що не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 , суть яких зводилась до того, що він транспортним засобом не керував, ним не було подано жодного доказу на підтвердження вказаного, не заявлено клопотань про виклик і допит свідків, які б у судовому засіданні могли б підтвердити або спростувати такі покази. Окрім цього, жодних логічних пояснень, яким чином автомобіль за кермом якого перебував ОСОБА_1 опинився посеред дороги на перехресті, останнім надано не було.

Заперечення ОСОБА_1 щодо неналежного проведення огляду працівниками поліції, судом не приймаються, оскільки такі твердження спростовані дослідженим в судовому засіданні доказами, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, згідно якого поліцейськими повідомлено водію про виявлення ознак сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці або в медичному закладі, від проходження яких водій відмовився, що також підтвердив у поданому ним письмовому клопотанні. При цьому слід зауважити, що проведення поліцейськими на місці замірів, тестів чи інших дій на встановлення ознак алкогольного сп`яніння не передбачено.

Порушень з боку працівників поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Самим ОСОБА_1 доказів неправомірної поведінки працівників поліції не надано.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 10.01.2026 керував транспортним засобом «KIA RIO», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином, керуючись ст. ст. 23, 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, виходячи з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Відповідно до вимог ст. 40 -1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284, 294, 303 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк виконання постанови в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами рахувати з моменту вилучення посвідчення водія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що накладений за вчинення адміністративного правопорушення штраф вноситься до установи банку України.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Т.В. Безрук