Справа № 183/2114/26
№ 3/183/777/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., за участю секретаря Гамаскової Н.А., прокурора Серченка С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, завідувач сектору документального забезпечення Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області до 15.07.2024 року, пенсіонерки ЗСУ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 15.07.2024 року, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у зв`язку зі звільненням завідувача сектору документального забезпечення Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, несвоєчасно та без поважних причин 06.11.2024 року о 12 год. 22 хв. подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» за період не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2024 по 15.07.2024 року, тобто з порушенням встановленого абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» строку для подачі такої декларації.

В суді ОСОБА_1 пояснила, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорює та повністю визнає себе винною у вчиненому правопорушенні. Зазначила, що декларація після звільнення не змінена, їй казали подати таку декларацію, але вона забула, висновки для себе зробила. У вчиненому щиро розкаюється.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: пояснень самої ОСОБА_1 , наданими нею в судовому засіданні; протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією; запиту Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області від 31.12.2025 року № 47-06/104135 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо надання завірених належним чином документів у відношенні ОСОБА_1 ; повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 26.08.2024 року № 23/499; наказу (по особову складу) від 15.07.2024 року № 730 о/с, відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з 15.07.2024 року; письмового пояснення самої ОСОБА_1 про те, що вона ознайомлена з вимогами закону «Про запобігання корупції», при звільненні подати декларації вона просто забула через сімейні обставини, коли отримала лист про порушення, одразу подала декларацію; роздруківки щорічної декларації після звільнення, про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеруОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винної, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-6, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк