Справа № 486/1933/25
Провадження № 33/812/144/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Коростієнко Н.С.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень в дохід держави

у с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 грудня 2025 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 464067 від 24 вересня 2025 року, 22 вересня 2025 року о 15:42 год. у м. Південноукраїнськ біля буд.2 о вул. Молодіжній сталась дорожньо-транспортна пригода між припаркованим транспортним засобом Хюндай Елентра, державний номерний знак НОМЕР_1 , та транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 . Водій ОСОБА_1 на транспортниму засобі Хюндай Елентра, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце події до якої він причетний, чим порушив п.2.10.а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень в дохід держави.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно подав і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що судом його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Копія оскаржуваної постанови не була направлена йому у встановлену законом порядку та не була вручена, що позбавило його можливості своєчасно реалізувати своє право на її оскарження. Вказував, що про існування оскаржуваної постанови дізнався лише після того, як на його банківські рахунки державною виконавчою службою накладено арешт. Звернувшись до ВДВС з метою з`ясування підстав для накладення арешту він дізнався про існування оскаржуваної постанови, копію якої отримав 13 березня 2026 року у суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню з наступних підстав.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена судом 16 грудня 2025 року. Перевіркою обставин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи. Відомості про направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови у справі відсутні.

Посилання ОСОБА_1 на отримання копії постанови Південноукраїнського міського суду Миколаївської області 16 березня 2026 року підтверджується його підписом на заяві про видачу копії постанови, яка міститься у матеріалах справи.

Зважаючи на викладене, доводи ОСОБА_1 , наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.

Згідно ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

З точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 грудня 2025 року року підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 грудня 2025 року.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська