Справа № 163/2300/24
Провадження № 3/163/323/26
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.

з участю представника Волинської митниці Федчишина Р.А.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0294/20500/24 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ГРАНДМОТОРС» (), РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , як директор ТОВ «ГРАНДМОТОРС» (), під час митного оформлення товару «напівпричіп самоскид, трьохвісний, марки "SCHMITZ CARGOBULL GOTHA", модель "SGF*S3", ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 ……» за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 23UA23U5 від 24.07.2023 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в сумі 82 955,17 грн шляхом подання митному органу сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 1495110 від 21.07.2023, який містить неправдиві відомості щодо країни походження товару та став підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у вищевказаній митній декларації типу ІМ40ДЕ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

ОСОБА_2 на розгляд справи в суд не з`явився, на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи та надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи шляхом надіслання їх сканкопії на його електронну адресу.

Таке клопотання суд відхиляє, оскільки аналогічного змісту заяву щодо ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_2 надсилав на електронну адресу суду 18.03.2026, на яку йому 19.03.2026 було надано відповідь про реалізацію такого його права (ознайомлення з матеріалами справи) через систему «Електронний суд», зареєструвавшись у цій системі, або безпосередньо у приміщенні суду, оскільки надсилання сканкопії матеріалів справи на електронну адресу особи для ознайомлення чинним законодавством не передбачено.

Відповідь суду на указану заяву ОСОБА_2 отримав 19.03.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, проте її він проігнорував, жодних заходів для ознайомлення з матеріалами справи не вчинив.

Крім цього, суд зважує на те, що упродовж перебування справи на розгляді суду ОСОБА_2 жодного разу до суду не з`явився, сім разів подавав заяви про відкладення розгляду справи, у яких неодноразово, починаючи з 02.04.2025 і станом на 25.03.2026, вказував, що перебуває у пошуках адвоката, а також бажає приймати особисту участь у розгляді справи. Такий термін перебування у стані пошуку захисника вочевидь виходить за межі критерію розумності і не підтверджує дійсних намірів скористатись правовою допомогою. Наведених у заявах інших причин відкладення розгляду справи (незадовільний стан здоров`я, сімейні обставини) ОСОБА_2 також жодного разу належними доказами не підтвердив.

Наведене у своїй сукупності безумовно свідчить про те, що така процесуальна поведінка ОСОБА_1 має ознаки зловживання наданими йому законом процесуальними правами та спрямована виключно на безпідставне затягування розгляду справи.

За викладених обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України.

Дослідженням доказів по справі встановлено таке.

Факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «ГРАНДМОТОРС» товару напівпричіп самоскид, трьохвісний, марки "SCHMITZ CARGOBULL GOTHA", модель "SGF*S3", ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 ……» і випуск його у вільний обіг підтверджується доданою до протоколу копією митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 23UA23U5 від 24.07.2023.

Товар заявлений у митному режимі імпорт, його продавцем і відправником зазначена нідерландська компанія «TN Trading BV».

Декларування товару здійснював ОСОБА_2 , який водночас на той час і на дату складання протоколу про порушення митних правил був керівником фірми отримувача товару ТОВ «ГРАНДМОТОРС», що підтверджується обліковою карткою суб`єкта ЗЕД та роздруківкою з АІС «Податковий блок» по суб`єкту ЗЕД.

У графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).

Преференція заявлена на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 1495110 від 21.07.2023, у якому органом його видачі зазначено митниця у Варшаві (Республіка Польща).

На вчинений митним органом запит уповноважений орган Республіки Польща надав відповідь від 09.05.2024 № 1401-IOA.4331.48.2023 про те, що польські митні органи не підтверджують автентичність і достовірність указаного сертифіката походження. Цей сертифікат фальшивий.

З огляду на таку інформацію начальник УК та АМП Волинської митниці у доповідній записці від 28.05.2024 № 15/15-03/5264 констатувала, що указаний сертифікат з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS 1495110 від 21.07.2023 не відповідає ст.16 Доповнення І Регіональної конвенції про пан-євросередземноморські преференційні правила походження, а зазначений у сертифікаті транспортний засіб не має преференційного походження, у зв`язку із чим до Державного бюджету підлягають доплаті митні платежів в розмірі 82 955,17 грн, з яких: мито 69 129,31 грн; ПДВ - 13 825,86 грн. Водночас для здійснення контрольно-перевірочних заходів у відповідності до положень статей 345-354 МК України ініційовано скерувати відповідні матеріали до митного аудиту Рівненської митниці (місцем реєстрації платника податків ТОВ «ГРАНДМОТОРС» ().

Рівненська митниця листом від 16.09.2025 №7.13-2/19-03/7-40/6846 повідомила, про неможливість реалізації перевірочних заходів через відсутність підприємства ТОВ «ГРАНДМОТОРС» за зареєстрованою адресою: Рівненська область, Рівненський район, м.Рівне, вул.Кавказька, буд.9-А, оф.216, про що при виході посадовими особами Рівненської митниці були складені відповідні акти від 20.08.2025, 25.08.2025, 29.08.2025, 04.09.2025.

На підставі відомостей ІКС «Податковий блок» було встановлено, що з 15 жовтня 2025 року ТОВ «ГРАНДМОТОРС» зареєструвало своє місце знаходження за адресою: м.Київ, вул.Дзюби Івана, буд.3.

У зв`язку із цим Рівненська митниця передала необхідні для перевірки матеріали Київській митниці, про що свідчить лист Рівненської митниці від 30.10.2025 №7.13-2/19-03/7-40/8321.

Отже, враховуючи те, що ТОВ «ГРАНДМОТОРС» 15 жовтня 2025 року перереєструвало своє місце знаходження з міста Рівне на місто Київ, а також фактичну відсутність даного підприємства за зареєстрованою до цієї дати в місті Рівне адресою, уповноважений митний орган з об`єктивних причин був позбавлений можливості у встановлені строки і порядку, провести контрольно-перевірочні заходи.

У зв`язку із цим та з метою недопущення уникнення винної особи від відповідальності встановленої законом при визначенні розміру недоборів митних платежів зі сторони ТОВ «ГРАНДМОТОРС» суд вважає можливим прийняти до уваги службову записку в.о. начальника УК та АМП Волинської митниці від 02.10.2024 № 15-04/15-01/10125 з доданою довідкою-розрахунком по митній декларації типу ІМ40ДЕ № 23UA23U5 від 24.07.2023, відповідно до якої загальна сума недоплачених до Державного бюджету України митних платежів за цією декларацією становить 82955,17 грн, з яких: ввізне мито - 69129,31 грн, податок на додану вартість - 13825,86 грн (а.с.40-41).

Із листа Територіального управління БЕБ у Волинській області від 30.04.2025 № 2/23.2/3.1/17/2251-25 встановлено, що територіальним управлінням БЕБ у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000033 від 30.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.1 ст.212 КК України, яке стосується фактів ввезення товарів (транспортних засобів) з-за кордону, у тому числі, в адресу ТОВ «ГРАНДМОТОРС».

Постановою Любомльського районного суду від 14.08.2025 матеріали цієї справи про порушення митних правил були надіслані територіальному управлінню БЕБ у Волинській області для приєднання до кримінального провадження №0000033 від 30.05.2024 за ознаками ч.3 ст.358, ч.1 ст.212 КК України.

31 грудня 2025 року матеріали кримінального провадження №0000033 приєднано до кримінального провадження № 0000013 від 24.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.3 ст.358, ч.2 ст.2014, ч.5 ст.2051 КК України.

Постановою детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Волинській області від 02.02.2026 кримінальне провадження № 0000013 від 24.02.2023 закрите в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення. Матеріали справи про порушення митних правил повернуто Любомльському районному суду Волинської області для продовження вирішення питання щодо накладення адміністративних стягнень та притягнення до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному КУпАП та МК України.

Листом № 2/23.2/3.1/14/1225-26 від 27.02.2026 ТУ БЕБ у Волинській області повідомило, що у кримінальному провадженні № 0000013 від 24.02.2023 в частині за ознаками ч.1 ст.212 КК України (обставини вчинення якого раніше досліджувались у кримінальному провадженні №0000033 від 30.05.2024) факти декларування товарів (транспортних засобів), про які йдеться у справі №163/2300/24 за протоколом № 0294/20500/24, не є предметом досудового розслідування та не стосується даного кримінального провадження. Крім цього, факт несплати митних платежів за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ відповідно до ст.212 КК України у даному випадку не може розглядатись як кримінальний злочин, у зв`язку із тим, що кримінальна відповідальність за ухилення від сплати податків може настати при несплаті суми податків, яка перевищує у 2023 році 4026000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Відповідно до ч.1 ст.16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частина 8 статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.

Стаття 485 МК України визначає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Стаття 336 МК України визначає, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, зокрема, шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу (п.8).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів (організацій) іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Згідно із ч.2 ст.458 МК України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно із ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта, висновком правовласника про наявність або відсутність порушення прав інтелектуальної власності;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами, транспортними засобами комерційного призначення - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Досліджені у справі докази у своїй сукупності достатньо підтверджують той факт, що переміщення в адресу ТОВ «ГРАНДМОТОРС» і випуск у вільний обіг товару за аналізованою по справі митною декларацією типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифіката з перевезення товару EUR.1, видача якого за результатами проведеної перевірки компетентним органом Республіки Польща підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в митній декларації преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірне звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України.

Заінтересованою стороною з економічної точки зору у здійсненні поставки товару із використанням зазначеного сертифіката з перевезення товару EUR.1 є саме очолюване ОСОБА_1 підприємство ТОВ «ГРАНДМОТОРС».

Про такий висновок також свідчить розмір недоплачених митних платежів, які сплачуються саме покупцем товару.

Жодної економічної вигоди у використані указаних сертифікатів для продавця товару нідерландської компанії «TN Trading BV» по справі не вбачається.

Від дня складання протоколу про порушення митних правил (23 липня 2024 року) та по дату розгляду справи в суді жодних претензій продавцю товару з приводу не підтвердження компетентним іноземним органом сертифіката з перевезення товару EUR.1 ОСОБА_2 не пред`являв, жодних заходів для цього не вчиняв, хоча для цього мав реальну можливість та більш як достатньо часу.

Будь-якого логічного та розумного пояснення своєї непричетності до викладених в протоколі про порушення митних правил обставин, які призвели до безпідставного заявлення преференційного режиму при розмитненні товару, ОСОБА_2 ні митному органу, ні суду, не надав.

Така пасивна поведінка не притаманна добросовісному контрагенту у договірних комерційних правовідносинах, у тому числі й з огляду на обсяг і характер адміністративної відповідальності за таке діяння, а інколи кримінальної.

Зазначене у своїй сукупності та взаємозв`язку дає підстави для висновку про умисність дій ОСОБА_1 , спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1, автентичність яких не підтверджена.

Відповідь польських митних органів здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні п.5 ч.1 ст.352 МК України, ст.495 МК України, і цей доказ нічим не спростований.

Жодного прямого чи непрямого доказу, який би ставив під сумнів указану відповідь іноземного митного органу, по справі не здобуто.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

В силу вище наведених норм митного законодавства ОСОБА_2 , будучи на момент подання аналізованої по справі митної декларації типу ІМ40ДЕ керівником ТОВ «ГРАНДМОТОРС», є належним суб`єктом відповідальності за вчинення порушення митних правил.

Таким чином, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил є повністю доведеною поза будь-яким розумним сумнівом.

Стаття 467 МК України визначає строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.

Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом (ч.1 ст.467 МК України).

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня отримання митним органом або судом матеріалів про таке порушення, переданих відповідно до частини другої статті 496 цього Кодексу, але не пізніше ніж через п`ять років з дня вчинення правопорушення (ч.3 ст.467 МК України).

З огляду на дату вчинення правопорушення (24.07.2023), його виявлення (14.05.2024) та подальшу хронологію процесуальних дій по справі, у тому числі, пов`язану з досудовим розслідуванням кримінального провадження, наслідком якого було винесення постанови про закриття провадження, передбачений ст.467 МК України строк для накладення адміністративного стягнення на дату розгляду справи судом не сплив.

Отже, враховуючи конкретні обставини справи, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 82955 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 17 копійок.

Штраф у розмірі 82955 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 17 копійок підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд..

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь