Справа № 450/516/26 Провадження № 3/450/738/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 04.02.2026 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

13.01.2026 року о 18 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожував спричиненням собі тілесних ушкоджень, чинив психологічний тиск, висловлювався нецензурними словами. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

23.02.2026 року адмінправопорушником ОСОБА_1 подано заяву про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, з якими ознайомився 24.02.2026 року, про що розписався у такій.

11.03.2026 року представником потерпілої ОСОБА_2 . Федькович Г.В. подано заяву про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи в електронному варіанті, на яку 11.03.2026 року Пустомитівським районним судом Львівської області надано відповідь.

18.03.2026 року потерпілою ОСОБА_2 подано заяву про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, з якими ознайомилась у вказаний день, про що розписалась у такій.

18.03.2026 року потерпілою ОСОБА_2 подано клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_3 , яка була очевидцем події.

23.03.2026 року адмінправопорушником ОСОБА_1 подано письмові пояснення, згідно мотивів яких просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Повідомив, що в його діях відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, а саме спрямованість психологічного впливу на потерпілу особу, оскільки під час повідомлення його дружиною ОСОБА_2 про намір розірвати шлюб він перебував у стані сильного емоційного хвилювання та душевного потрясіння, а можливість заподіяння шкоди самому собі, зокрема зазначення ним про намір порізати вени, не було адресоване дружині з метою заподіяння останній психологічних страждань. Окрім наведеного, під час подій, які описані у протоколі про адміністративне правопорушення, діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у іншій кімнаті та не були свідками розмови, а син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на заняттях у репетитора і був відсутній під час розмови.

23.03.2026 року адмінправопорушником ОСОБА_1 подано клопотання про виклик та допит в якості свідків дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

23.03.2026 року представником потерпілої ОСОБА_2 . Федькович Г.В. подано заяву, згідно мотивів якої вказала, що 13.01.2026 року ОСОБА_1 вчинив психологічне домашнє насильство щодо ОСОБА_2 в присутності дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після повідомлення про те, що ОСОБА_2 не хоче далі терпіти образи, нецензурну лайку, психологічний тиск, маніпуляції та знецінення зі сторони ОСОБА_1 і буде звертатись до суду за розірванням шлюбу, останній крикнув дітям, щоб вони вийшли у іншу кімнату, почав кричати на дружину та качатись по підлозі, потім схопив ніж і крикнув, що заріже себе та вибіг з хати. Потерпіла ОСОБА_2 сильно злякалась, вибігла в коридор, не знала що робити, крикнула дітям, що тато вибіг на двір з ножем, а тільки згодом змогла викликати поліцію. Повідомила, що така поведінка кривдника, це не просто «погроза собі», а інструмент контролю над потерпілою. Коли кривдник хапає ніж і погрожує вчинити самогубство, він не обов`язково має намір заподіяти собі шкоду, а перш за все це акт психологічного тиску, спрямований на дружину і дітей. Долучила висновок психолога ОСОБА_6 від 23.03.2026 року.

В судовому засіданні 24.03.2026 року захисник Рачкевич Н.В. та адмінправопорушник ОСОБА_1 винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, заперечили, надали пояснення аналогічні викладеним письмово та просили закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник Федькович Г.В. в судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним письмово.

В судовому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_2 про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_3 , оскільки така не була очевидцем події, обставини якої останній стали відомі зі слів самої потерпілої, а також клопотання адмінправопорушника ОСОБА_1 про виклик та допит в якості свідків дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки дана справа стосується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно потерпілої ОСОБА_2 , а допит дітей в якості свідків щодо обставин події, які мали місце 13.01.2026 року о 18 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , може зумовити негативний вплив на їх психоемоційний стан та викликати відповідні наслідки.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, заслухавши пояснення присутніх сторін, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 212475 від 29.01.2026 року, копіями письмових заяви та пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 14.01.2026 року, письмового пояснення адмінправопорушника ОСОБА_1 від 29.01.2026 року, висновку психолога ОСОБА_6 від 23.03.2026 року.

Що стосується покликань адмінправопорушника ОСОБА_1 та його захисника Рачкевич Н.В. щодо відсутності в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, слід вказати, що такі твердження не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, натомість висловлення адмінправопорушником ОСОБА_1 погроз спричинити собі тілесні ушкодження за допомого ножа, а також вживання ним нецензурних слів свідчить про вчинення ним домашнього насильства психологічного характеру щодо потерпілої ОСОБА_2 .

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 665 грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений 24.03.2026 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя Мусієвський В.Є.