Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________
Справа № 299/5879/25
Номер провадження 3/299/2439/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Дочинець С.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 20.11.2025 року о 02 годині 20 хвилин, керував транспортним засобом автомобілем марки «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Виноградів по вул. І.Франка Берегівського району Закарпатської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився. Розгляд справи вперше призначений на 05.12.2025 року. У судове засідання 05.12.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 19.12.2025 року, про що повідомлено ОСОБА_1 шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу місця проживання. 19.12.2026 року розгляд справи відкладено на 23.01.2026 року про що повідомлено ОСОБА_1 шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу місця проживання. 23.01.2026 року розгляд справи відкладено на 27.02.2026 року про що повідомлено ОСОБА_1 шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу місця проживання. 27.02.2026 року розгляд справи відкладено на 13.03.2026 року про що повідомлено ОСОБА_1 шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу місця проживання. 13.03.2026 року розгляд справи відкладено на 27.03.2026 року про що повідомлено ОСОБА_1 шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу місця проживання. 27.03.2026 року ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Проте, ОСОБА_1 станом розгляду справи не цікавився, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Крім цього, вся інформація щодо цього судового провадження міститься на офіційному сайті судової влади України.

Зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 своєчасно повідомлявся про час і місце розгляду справи, при цьому судом вичерпані можливості для забезпечення участі останнього в судовому засіданні, суд відповідно до положень частини першої статті 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 277 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, надано:

- рапорт чергового ВП №1 Берегівського РВП від 20.11.2025 року о 03:08 ГРПП-ВР-2 виявлено порушення ПДР, особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6186714 від 20.11.2025 року, відносно ОСОБА_1 , 1999 року народження, за ч.2 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 гривень;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.11.2025 року;

- довідки старшого інспектора САП від 20.11.2025 року про наявність даних про видачу посвідчення водія ОСОБА_1 , 1999 року народження; про належність транспортного засобу автомобіля марки «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 1976 р.н.;

- CD-диск з відеозаписом, з якого вбачається, що на ньому працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 та пропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак після пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, який оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі, а обставини, що містяться на вказаному відеозаписі, повністю узгоджуються зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і у долучених до них доказах, а тому відсутні будь-які сумніви в належності та допустимості відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При розгляді справи, суд враховує те, що згідно п. 1.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 .

Таким чином, в інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується, зокрема, відеозаписом, долученим до матеріалів справи, отже вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, оцінивши досліджені докази в їх сукупності: обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, які в сукупності узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними і достатніми, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду даного адміністративного матеріалу.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також відомості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене у відношенні ОСОБА_1 необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що прямо передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. На думку судді саме такий захід впливу буде достатнім для виховання громадянина ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання законів України та запобігання нових правопорушень.

Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок слід стягнути з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , у дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу: код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0007001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання- 3(три) місяці.

СуддяДочинець С. І.