Житомирський апеляційний суд
Справа №291/819/25 Головуючий у 1-й інст. Федорчук І. В.
Номер провадження №33/4805/256/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Ружинського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 08.07.2025, о 09 год 28 хв у с-щі Ружин по вул Незалежності, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-110307, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням приладу «Drager», результат 1,16 проміле.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права. В апеляційній скарзі зазначає, що, погодившись із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального засобу «Drager» (1,16 проміле), він не погоджувався з висновком про перебування у стані алкогольного сп`яніння та не був поінформований про правові наслідки проставлення підпису в акті огляду. Також стверджує, що працівниками поліції йому не було роз`яснено право не погодитися з результатами огляду та пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Крім того, звертає увагу, що єдиною підставою для вимоги про проходження огляду була наявність різкого запаху алкоголю з порожнини рота, однак жодних доказів на підтвердження цієї ознаки матеріали справи не містять. На його думку, відеозапис не може підтверджувати наявність такої ознаки, а свідки для її фіксації залучені не були, водночас з відеозапису вбачається його спокійна та адекватна поведінка. Також посилається на технічні характеристики приладу «Drager Alcotest 6820», вказуючи на можливу похибку вимірювання та необхідність дотримання визначеного інтервалу часу для повторного тестування, яке проведено не було. У зв`язку з цим вважає, що огляд проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а його результати є недійсними. На обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 посилається на практику апеляційних судів та положення законодавства, відповідно до яких сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні положення містяться у п.п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384906 від 08.07.2025, зі змісту якого вбачається, що 08.07.2025, о 09 год 28 хв у с-щі Ружин по вул Незалежності, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-110307, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням приладу «Drager». Результат 1,16 проміле (а.с.1); роздруківкою результату тестування №726 від 08.07.2025 на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту становить 1,16 проміле (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.3); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5587, яке чинне до 14.10.2025 (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Бердичівська лікарня від 08.07.2025 (а.с.5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5169472 від 08.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.9); рапортом старшого лейтенанта поліції від 08.07.2025 (а.с.11); відеозаписом події (а.с.12).

Суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Досліджені суддею докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. Під час спілкування з працівниками поліції у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти відповідний огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Водій відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та добровільно погодився на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального засобу Alkotest Drager 6820, який показав позитивну пробу 1,16 проміле, що перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція). Чек за результатами тестування спеціальним засобом, в якому міститься відповідна відмітка «Згоден», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатом згоден» та протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень.

Також з відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово уточнював у ОСОБА_1 , чи погоджується він з результатом огляду, на що останній ствердно відповів «так» (0:21:42). За таких обставин, з огляду на згоду ОСОБА_1 з результатами огляду, у працівників поліції не виникло підстав для додаткового роз`яснення порядку проходження огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки таке право реалізується у разі незгоди водія з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Отже, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що поліцейський йому не роз`яснив право не погодитися з результатом огляду та не запропонував йому пройти огляд у медичному закладі, не може бути підставою для визнання огляду недійсним. Даних про те, що останній наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я, матеріали справи не містять, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції, а тому доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду є необґрунтованими. З відеозапису вбачається, що у працівника поліції були об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлені йому ознаки такого сп`яніння та отримані в подальшому результати тестування. Отже, вимога поліцейського про проходження відповідного огляду була законною.

Законодавством не передбачено обов`язкову участь свідків під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння за умови застосування відеозапису, (ст.266 КУпАП), якому було надано оцінку, як належному та допустимому доказу.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Доводи щодо можливої похибки показань спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, правомірності його використання та достовірності отриманого результату ґрунтуються на припущеннях. Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки підтверджує, що на момент використання спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 строк дії повірки був чинним, що виключає сумніви щодо достовірності результатів вимірювання.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич