Справа № 761/1123/26
Провадження № 3/761/1018/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Анохін А.М. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 283 від 20.12.2025, військовослужбовець військової служби за мобілізацією ОСОБА_1 був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 з 01.12.2025 по 04.12.2025, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов такого висновку.

Адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, з 01.12.2025 по 04.12.2025, всупереч Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», був відсутній на військовій службі.

Крім того, факт відсутності військовослужбовця військової служби по мобілізації ОСОБА_1 з 01.12.2025 по 04.12.2025 підтверджується в повному обсязі матеріалами справи, зокрема матеріалами службового розслідування, в тому числі і письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Разом з тим, диспозиція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами 1 або 3 цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Абзацами тринадцятим та чотирнадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» розмежовано поняття особливого періоду та воєнного стану.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє дотепер.

Зазначене у протоколі діяння мало місце 01.12.2025, тобто в умовах воєнного стану, відповідно інкриміноване ОСОБА_1 діяння не може бути кваліфіковане за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Проте, дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, яка передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Отже, суд вважає за необхідне перекваліфікувати правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , з ч. 4 ст. 172-11 на ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, що жодним чином не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Отже, проаналізовані докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особа ОСОБА_1 , його відношення до скоєного та майновий стан останнього.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, вчинив правопорушення під час виконання службових обов`язків, а тому, згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір», останній підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. 38, ч. 3, 4 ст. 172-11, 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору.

У разі несплати правопорушником штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Андрій АНОХІН