Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/388/26
Провадження № 3/376/196/2026
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року Суддя Сквирського районного суду Київської області Ловінська С.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, жительку АДРЕСА_1 , пенсіонерка, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 26.03.2023р.,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

28.01.2026 близько 09 год 30 хв за адресою: Білоцерківському ройоні ( Сквирський ОТГ) АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно зятя - ОСОБА_2 а саме: словесно ображала, штовхала, без отримання тілесних ушкоджень, це відбулося в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 чим завдала психологічної шкоди.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП слід відмовити, виходячи з такого.

Адміністративним правопорушенням за ч. 2 ст. 173-2 КУАП України визнається, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Тобто, щоб кваліфікувати дії порушника саме за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, потрібно довести, що дитина сама стала потерпілою від насильства наприклад, якщо на неї кричали, погрожували, ображали або вона зазнала тривалого стресу через побачене насильство.

При цьому, поліцією мають бути надані прямі докази впливу насильства на дитину (висновки дитячих психологів, свідчення про емоційну травму тощо).

Сам по собі факт присутності дитини під час насильства щодо іншої особи не вважався достатнім для визнання її потерпілою саме за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У даній справі поліцією не було надано жодного доказу що домашнє насильство було вчинене саме щодо дитини, а тому справу слід закрити.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки домашнє насильство відносно дитини не вчинялося, а відтак провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутностю складу адміністративного правопорушення, що передбачено п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, ст. 284, ст. 283, ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановив:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення через Сквирський районний суд.

Суддя С. С. Ловінська