Справа № 758/2532/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Києва надійшли справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 №758/2532/26 (провадження 3/758/1952/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та №758/2554/26 (провадження 3/758/1964/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

05 лютого 2026 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_1 не з`явився до Подільського УП ГУНП у м. Києві на відмітку, чим порушив умови перебування під адміністративним наглядом, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Крім того, 16 лютого 2026 року, о 23 годині 45 хвилин ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання, чим порушив умови адміністративного нагляду встановленого Подільським районним судом м. Києва, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Подільському районному суді м. Києва, (протокол підписано ОСОБА_1 власноручно) з моменту складання протоколу по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що справу може бути розглянуто під час відсутності цієї особи.

Також, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, рівень уваги до розгляду справ такої категорії, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суддя дійшов висновку про таке.

Ч. 1 ст. 187 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Ч. 2 ст. 187 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом зазначеного правопорушення є суспільні відносини у сфері встановлення та здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб.

Згідно ст. 1,2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції. Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Стаття 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» визначає, що особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил: а) прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції; б) з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; в) повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, місця проживання чи перебування, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу так і у формі необережності.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою кваліфіковано за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Підтвердженням наявності складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП, може бути лише постанова суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП, що набрала законної сили.

Таким чином, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП, не додано доказів, які б свідчили про вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, то підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП немає.

КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають зміну правової кваліфікації правопорушення.

Разом з тим, на думку суду, у разі необхідності зміни суддею кваліфікації правопорушення відповідно до норм КУпАП, що поліпшує становище особи, з огляду на відсутність норм, що визначають порядок зміни судом правової кваліфікації правопорушення, суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК України), оскільки кримінальне процесуальне право є найбільш близькою галуззю права до галузі права, що регулює провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у даній справі слід застосувати аналогію з ч. 3 ст. 337 КПК України і дане правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , необхідно перекваліфікувати з ч. 2 ст.187 КУпАП на ч.1 ст.187 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повторності протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП України.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, тобто порушення правил адміністративного нагляду.

Винність ОСОБА_1 в адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 187 КУпАП встановлена дослідженими доказами, зокрема:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №635433 від 13 лютого 2026 року та ВАД №635436 від 17 лютого 2026, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень;

- рапортом ДОП Подільського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Ксендзової А. та Стародуб Д.;

- письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення;

- довідкою про звільнення ОСОБА_1 з державної установи «Київський слідчий ізолятор» серії НОМЕР_1 ;

- постановою Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП;

- ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2025 року, згідно якої відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд та встановлено обмеження.

З огляду на наведені обставини ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, а саме порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які перебувають у провадженні судді Денисова О.О., виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають порядок об`єднання справ про адміністративне правопорушення, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання порядку об`єднання справ в одне провадження, суд доходить висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , притягується до відповідальності за вчинення трьох правопорушень, які розглядаються одним і тим же органом (судом), та їх розгляд призначений на 26 березня 2026 року, суд дійшов висновку про необхідність об`єднання справ №758/2532/26 (провадження 3/758/1952/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та №758/2554/26 (провадження 3/758/1964/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП в одне провадження для спільного розгляду.

При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, ступеню його вини, відсутності обставин, що її пом`якшують чи обтяжують, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 187 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 187 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 665 грн. 60 коп.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ст. 187, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справи №758/2532/26 (провадження 3/758/1952/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та №758/2554/26 (провадження 3/758/1964/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП об`єднати в одне провадження та об`єднаній справі присвоїти єдиний номер №758/2532/26 (провадження 3/758/1952/26).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов