ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 673/1314/25

Провадження № 33/820/255/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Довгаля П.С., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2026 року, якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 ч.1 та ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

а також закрито провадження за ст.126 ч.3 КУпАП за відсутністю події цього адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 22.11.2025 року о 18 год. 53 хв. у с. Шпичинці по вул. Подільська, 26/1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , невиконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синьо-червоного кольору та звукового сигналу. Водій не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 в с. Шпичинці по вул. Подільська 26/1, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху невиконання водіями вимог про зупинку та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-2 ч. 1 КУпАП.

Крім цього, 22.11.2025 року о 18 год. 53 хв. у с. Шпичинці по вул. Подільська, 26/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме невиконання водієм обов`язку на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17.02.2026 року об`єднано в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.3 та ст.130 ч.1 КУпАП.

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 17.02.2026 року об`єднано в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 ч.1 та ст.130 ч.1 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2026 року, а провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-2 ч.1 та ст.130 ч.1 КУпАП, відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю події та складу цих адміністративних правопорушень.

Зазначає, що у судовому засіданні він не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованих правопорушень, заперечував факт умисного невиконання вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу та керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що із відеозапису події вбачається, що він приблизно о 19 год. 22.11.2025 року їхав на автомобілі з дружиною додому, правил дорожнього руху не порушував. Під час його зупинки поліцейськими побачив, що до автомобіля наближаються працівники РТЦК та СП. У зв`язку з відсутністю відповідних документів він вирішив втекти, проте працівники поліції почали переслідувати його автомобіль та наздогнали на подвір`ї власного будинку в селі Шпичинці. Поряд з працівниками поліції знаходились і працівники РТЦК та СП, а тому побоюючись затримання, він відмовився виходити з автомобіля. Проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння він також відмовився, оскільки був тверезий і через стан здоров`я не вживає алкоголь взагалі. Не дивлячись на його заперечення та пояснення, а також відсутність ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 ч.1 та ст.130 ч.1 КУпАП.

Посилається на те, що такі обставини в повному обсязі підтвердила допитана в суді у якості свідка і його дружина ОСОБА_2 .

Наголошує на тому, що на його вимогу забезпечити присутність адвоката для захисту належних йому прав працівники поліції не реагували чим порушили його право на захист, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Апелянт зазначає і про те, що для підтвердження відсутності стану алкогольного сп`яніння ним було використано власний алкотестер, який показав результат «нуль».

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Довгаль П.С. та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду з підстав викладених у ній.

Заслухавши сторону захисту, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно ст.294 п.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 122-2 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п.8.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.122-2 ч.1 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 ч.1 та ст.130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 520783 від 22.11.2025 року, згідно якого 22.11.2025 року о 18 год. 53 хв. у с. Шпичинці по вул. Подільська, 26/1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , невиконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синьо-червоного кольору та звукового сигналу. Водій не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 в с. Шпичинці по вул. Подільська 26/1, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху невиконання водіями вимог про зупинку та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-2 ч. 1 КУпАП (а.с.58);

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 520763 від 22.11.2025 року, згідно якого Крім цього, 22.11.2025 року о 18 год. 53 хв. у с. Шпичинці по вул. Подільська, 26/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме невиконання водієм обов`язку на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння різкий запах з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, нечітка мова, а також те, що від проходження огляду за допомогою приладу "Drager Alcotest 6810" для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився (а.с.7,32,62).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-2 ч. 1 таст. 130 ч. 1 КУпАП.

Твердження апелянта в яких він не визнає вину у вчиненні інкримінованих правопорушень та заперечує факт умисного невиконання вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу та керування ним у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відкидає та виходить з наступного.

З матеріалів провадження, зокрема відеозапису, переглянутого апеляційним судом, чітко вбачається, що працівники поліції переслідували транспортний засіб «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , оскільки на вимогу зупинки він не реагував. В подальшому, працівники поліції наздогнати його заїхавши на подвір`я домоволодіння водія. ОСОБА_1 перебуваючи у авто, повідомив, що часом раніше не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, оскільки не знав хто біжить до авто, через що розгубився. Працівниками поліції у зв`язку із виявленими у водія ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя) було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, роз`яснено наслідки відмови від такого. Проте ОСОБА_1 відмовився.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається, що ОСОБА_1 разом із працівниками поліції переслідували працівники РТЦК та СП, також таких осіб не було на подвір`ї домоволодіння водія. Тому доводи сторони захисту у цій частині апеляційний суд вважає надуманими та такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за інкриміновані правопорушення.

Враховуючи викладене, працівниками поліції було правомірно складено щодо ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 122-2 ч. 1 та ст. 130 ч. 1 КУпАП у зв`язку з невиконанням законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу та відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про підтвердження викладених обставин показаннями свідка ОСОБА_2 суд вважає безпідставними, оскільки такі показання мають заінтересований характер, надані близькою особою його дружиною та не підтверджуються іншими належними і допустимими доказами у справі, а відтак не спростовують установлених судом обставин і не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Необґрунтованими є також доводи апелянта про те, що відсутність стану алкогольного сп`яніння підтверджується результатами вимірювання, проведеного за допомогою власного алкотестера, оскільки такі результати не можуть вважатися належними та допустимими доказами у розумінні закону. При цьому апеляційний суд виходить з того, що зазначений прилад не є сертифікованим засобом вимірювальної техніки, використання якого передбачено відповідними нормативно-правовими актами, а проведення огляду здійснювалося з порушенням установленої процедури, що унеможливлює визнання отриманих результатів достовірними та такими, що мають доказове значення у данному провадженні.

Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що працівники поліції повинні були б забезпечили під час його огляду на стан сп`яніння юридичною допомогою адвоката про присутність якого він заявляв, враховуючи наступне.

Закон України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 2 червня 2011 року, з наступними змінами, містить вичерпний перелік суб`єктів права на безоплатну правову допомогу, підстави її надання та порядок подання звернень про надання безоплатної (вторинної) правової допомоги.

Жодний нормативно-правовий акт не передбачає необхідної присутності адвоката під час проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також обов`язку працівника поліції при огляді водія на стан сп`яніння та при складанні протоколу за результатами огляду забезпечити участь захисника. Разом з тим, як вбачається із матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 в повній мірі скористався своїми правами, у тому числі і послугами захисника Довгаля П.С.

Апеляційний суд також вважає, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості висловити свої доводи щодо обставин провадження, висловлювати правову позицію в ході апеляційного перегляду, скористався правом на оскарження постанови суду, а тому відсутні підстави вважати, що було порушено його права, в тому числі і право на захист.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкцій ст.122-2 ч.1 та ст.130 ч.1 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-2 ч.1 та ст. 130 ч. 1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: