Справа № 298/130/26
Номер провадження 3/298/75/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду одночасно надійшло дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою судді Великоберезнянського районного суду від 12 лютого 2026 року справи про адміністративне правопорушення №298/130/26 (провадження №3/298/75/26), №298/131/26 (провадження 3/298/76/26) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі номер №298/130/26 (провадження №3/298/75/26).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №588160 від 10.02.2026, поліцейським відділення поліції №2 (смт Великий Березний) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Зганич В.В., 7 лютого 2026 року о 21 год. 17 хв. в селищі Великий Березний по вул. Штефаника громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області №298/1942/23 від 06.12.2023 терміном на 5 років. Правопорушення вчинено повторно протягом року постанова серії ЕНА №6215745 від 24.11.2025 за ч.4 ст.126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585782 від 7 лютого 2026 року, складеного інспектором відділення поліції №2 (смт Великий Березний) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Терпай Ю.Ю., 7 лютого 2026 року о 21 год. 17 хв. в селищі Великий Березний по вул. Наливайка (Локоти) громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання йому судової повістки за адресою, яку він зазначив при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: с-ще Великий Березний, вул. Зелена, 69. Згідно відмітки працівника поштового відділення, "адресат відсутній".

Відповідальність за надання правдивої інформації про адресу проживання або адресу, на яку особу можна інформувати про перебіг подій по справі та особисті дані, повністю лежить на особі, яка притягається до відповідальності.

Крім цього, на офіційному сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду були зазначені відомості про дату, час та місце розгляду такої.

Суд зауважує, що у протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №588160 від 10.02.2026, ЕПР1 №585782 від 7 лютого 2026 року, складених стосовно ОСОБА_1 , містяться підписи останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом вчинене повторно протягом року, та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, положеннями частини 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиціями ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених доказів, судом встановлено, що ОСОБА_1 7 лютого 2026 року о 21 год. 17 хв. в селищі Великий Березний громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. При цьому, керував вказаним транспортним засобом будучи позбавленим права керування таким повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 а та п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння адміністративних правопорушень та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні проступків, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №588160 від 10.02.2026, ЕПР1 №585782 від 07.02.2026, якими зафіксовано обставини вчинення правопорушень. Вказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містять підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколів, отримання примірників протоколів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданим поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Зганич В.;

- даними рапорту відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 10.02.2026;

- довідками до протоколу ЕПР1 №585782 від 07.02.2026 та ЕПР1 №588160 від 10.02.2026, виданої інспектором САП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Михайлом Попович, за відомостями якої відповідно до відомостей інформативно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» підсистеми ГСЦ «посвідчення водія» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення на право керування транспортними засобами не отримував. ОСОБА_1 притягався до відповідальності 24.11.2025 за ч.4 ст.126 КУпАП постанова серії ЕНА №6215745 від 24.11.2025;

- постановою серії ЕНА №6215745 від 24.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ,

- постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області у справі №298/1942/23 від 06.12.2023, якою ОСОБА_1 ,визнати винуватим за ч.5 ст.126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років;

- даними відеозаписів на оптичному диску, що долучений до матеріалів справи, на яких зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і проїхати в медичний заклад. Долучені до протоколу відеозаписи суд вважає належними та допустимими доказами у справі.

На підставі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи наявні в матеріалах об`єднаної справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130, ч. 5 ст.126 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, дії останнього за вказаними статтями КУпАП кваліфіковані вірно.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та п.2.1а Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущені ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубими, пов`язані з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даних проступків.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ч. 5 ст.126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст.17 КУпАП, у даній справі не встановлено, передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились.

У порядку вимог ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень, характер скоєних проступків, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинене, особу ОСОБА_1 , беручи до уваги ступінь вини винної особи та її майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення на підставі ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.5 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним протиправних дій в подальшому.

На переконання суду, таке стягнення буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 і відповідатиме визначеній ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 126, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, яка встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, на рахунок №UА0007001, отримувач коштів код за , отримувач Закарпатська область, м.Ужгород, призначення платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Зизич В.В.