Справа 350/245/26
Номер провадження 3/350/67/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , солдата, українця, громадянина України, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП), -

установив:

Солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Адміністративне правопорушення вчинено за таких обставин:

Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини.

Згідно з вимогами ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, не вживати під час проходження військової служби, крім медичного призначення, наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17.03.2014 №303 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.

Склад адміністративного правопорушення: встановлено, що солдат ОСОБА_1 10.02.2026 о 20 год. 20 хв., виконуючи обов`язки військової служби на території військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, був виявлений командиром взводу охорони лейтенантом ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, порушення координації рухів), у зв`язку з чим його було направлено на огляд до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Перебування у стані алкогольного сп`яніння підтверджується тестом на алкоголь №37 від 10.02.2026 (2,15 ‰), а також поясненнями ОСОБА_1 .

Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, перебував на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим порушив свої статутні обов`язки та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Суд враховує, що відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи у справах даної категорії не є обов`язковою, а також те, що від останнього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Суд, вирішуючи питання про розгляд справи без участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення враховує, що він був складений у присутності ОСОБА_1 , тобто з моменту його складення він знав про наявність даної справи, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак не прибув в судове засідання та про причини неприбуття суд не повідомив.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності останнього.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022 року, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено по теперішній час. Враховуючи вищевикладене, на даний час на всій території України діє особливий період.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що солдат ОСОБА_1 , виконував обов`язки військової служби на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю підтверджуються сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом ЛВІ №25 про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, від 11.02.2026, в якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Даний протокол містить письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначено: «Свою провину визнаю, у скоєному розкаююсь, прошу суворо не карати»;

- актом №25, тестом №37 від 10.02.2026, проведеним із використанням пристрою «Алконт» №00305, якими підтверджено, що ОСОБА_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна 2,15‰;

- копією військового квитка НОМЕР_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, дії останнього за вказаною статтею кваліфіковані вірно.

Застосовуючи стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її майновий стан, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Також з урахуванням того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф сплатити на рахунок UA0009658, отримувач коштів: ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Рожнятів/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір сплатити на рахунок: UA0026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Роз`яснити особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя :