Єдиний унікальний номер 341/274/26
Номер провадження 3/341/63/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

в с т а н о в и в :

14.02.2026 о 08-30 годин в м. Галич на автодорозі Н 09 Мукачево-Львів 333 км 300 м, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВМW, н. з. НОМЕР_1 , на заокругленій ділянці дороги не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, унаслідок чого на слизькій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом після чого в`їхав у кювет та перевернувся. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 12.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , керуючи 14.02.2026 о 08-30 годин в м. Галич на автодорозі Н 09 Мукачево-Львів 333 км 300 м, автомобілем марки ВМW, н. з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), залишив місце події, чим порушив вимоги підпункту "а" пункту 2.10 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена статтею 122-4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Вину визнав.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суд виходить з такого.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП полягає в порушені учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті адміністративного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретної норми нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким чином, для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, які конкретно дії вчинила особа, чим допустила адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 14.02.2026 серії ЕПР 1 № 501231 дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення пунктів 2.3 «б», п. 12.1 ПДР України.

Суд вважає доведеним порушення з боку ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення пунктів 2.3 «б», п. 12.1 ПДР України з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вчиненого за вищевикладених обставин, доведена дослідженими доказами у справі, що перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього рішення, а саме даними, які містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення від 14.02.2026 серії ЕПР 1 № 501231;

-схемі місця ДТП, яка відбулась 14.02.2026;

-рапорті працівника поліції від 14.02.2026;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.02.2026;

-фотокопіями транспортного засобу;

-копії постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 425,0 грн, за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

-письмовою заявою особи про визнання вини.

За наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи, його дії були правильно кваліфіковані за статтею 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу чи іншого майна.

Щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, суд зауважує наступне.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У разі причетності водія до ДТП пункт 2.10 ПДР України покладає на такого водія певні обов`язки (зокрема, зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди).

Відповідно суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , останній, вчинивши ДТП, про вказану подію не повідомив працівників поліції, викликавши евакуатор для погрузки свого автомобіля, та залишив місце ДТП.

Беручи до уваги письмове пояснення особи та надані матеріали, досліджені в судовому засіданні, суд вбачає вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, оскільки він залишив місце ДТП, а його транспортний засіб був евакуйований. Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за статтею 122-4 КУпАП, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем марки ВМW, н. з. НОМЕР_1 , на заокругленій ділянці дороги не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, унаслідок чого на слизькій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом після чого в`їхав у кювет та перевернувся. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначене знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Крім цього, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), залишив місце події.

Під час складення протоколів інспектор загалом дотримався вимог ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають законодавству.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, доведення вини особи і її ставлення до вчиненого правопорушення, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ст.. 122-4 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 7, 254 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника на підставі та в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі оцінки встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку доведено наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.

Ураховуючи викладене та те, що відповідно до ст. 36 КУпАП при одночасному розгляді декількох правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених, суд вважає, що застосування остаточного адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції статті 122-4 КУпАП, є достатнім та необхідним для виховання ОСОБА_1 .

У статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 124, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП, ст. 122-4 КУПАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,0 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Київ/22030106, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА