Справа № 131/40/26
Провадження № 33/801/291/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Щавінського Костянтина Станіславовича на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 11.02.2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, cepiї ЕПР1 № 561279, 07.01.2026 року ОСОБА_1 по вул. Коцюбинського в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосування приладу газоаналізу «Драгер» на місці зупинки, з результатом 1,6 проміле. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 11.02.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,6 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Щавінський К.С., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що обов`язковою умовою притягнення до відповідальності за вказаною статтею є наявність факту керування транспортним засобом у стані сп`яніння, проте у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Окрім цього, у чеку приладу «Драгер» зазначено, що освідування проводилося за температури навколишнього середовища +12°С. Разом з тим, за даними мережі Інтернет, упродовж 07.01.2026 року температурний режим коливався від +1°С до -2°С. Тобто розбіжність між фактичною температурою повітря та показником, зафіксованим приладом «Драгер», свідчить про можливу некоректну роботу приладу, у зв`язку з чим його результати не можуть вважатися належними та допустимими доказами у справі.

Крім цього, ОСОБА_2 просив поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови , вказуючи, що ОСОБА_1 участі у розгляді справи судом не брав і вказана постанова була отримана ОСОБА_2 лише 24.02.2026 року при подачі заяви про ознайомлення із матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає ,що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено судом 11.02.2026 року при розгляді справи у відсутність ОСОБА_1 . При цьому у супровідному листі суду про направлення йому копії постанови зазначена дата - 19.02.2026 року. Водночас, у матеріалах справи міститься розписка, з якої вбачається, що адвокат Щавінський К.С. отримав копію постанови лише 24.02.2026 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд розцінює причини пропуску в якості поважних і вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи, постанову суду в межах доводів апеляційної скарги,

апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ,cepiї ЕПР1 № 561279, 07.01.2026 року ОСОБА_1 по вул. Коцюбинського в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області, керував транспортним засобом « Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосування приладу газоаналізу «Драгер» на місці зупинки, з результатом вмісту алкоголю 1,6 проміле. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.2)

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_3 проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння - характерний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер №0775, результати якого 1,60 проміле. З результатами даного огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його підпис. (а.с.4)

З чеку Драгер №0775 вбачається, що результат тесту на алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 складає 1,60 проміле (а.с.4)

Крім того, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.01.2026 року відносно ОСОБА_1 , підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксована поведінка останнього в частині прояву очевидних ознак алкогольного сп`яніння.(а.с.1)

Ухвалюючи постанову суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів : протоколом про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №561278 від 07.01.2026 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер», результат якого становив 1,6 проміле; відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано поведінку ОСОБА_1 та наявність у нього очевидних ознак алкогольного сп`яніння.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, які визначені статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Із статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з нормами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1413/27858 від 11.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Відповідно до Розділу ІІ вищезазначеної інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються дослідженим судом відеозаписом із бодікамери працівника поліції ID 800275. Зокрема, на 12 хв. 40 сек. відеозапису ОСОБА_1 самостійно зазначає, що їхав з автомагазину, оскільки у його транспортному засобі не працюють задні фари. Крім того, на 15 хв. 34 сек. відеозапису ,на запитання працівника поліції щодо причин, з яких він сів за кермо, ОСОБА_1 починає виправдовуватися, підтверджуючи факт керування транспортним засобом. Таким чином, наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Доводи про розбіжність між фактичною температурою повітря та показником, зафіксованим приладом «Драгер», що нібито свідчить про некоректну роботу приладу не беруться судом до уваги,не заслуговують на увагу , оскільки вони не спростовують встановлених у справі обставин та не підтверджені належними і допустимими доказами. Відповідно до ст. 251 та 252 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, що встановлюють наявність чи відсутність правопорушення, які оцінюються судом у їх сукупності. Вина ОСОБА_1 підтверджується не лише показаннями технічного приладу, а й іншими доказами - протоколом про адміністративне правопорушення, матеріалами відеофіксації, поясненнями працівників поліції, які виявили ознаки алкогольного сп`яніння та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Посилання на розбіжність температурного режиму саме по собі не свідчить про недопустимість отриманих результатів, оскільки стороною захисту не надано жодних доказів того, що прилад працював не коректно. Наявність відомостей про розбіжність температури повітря не свідчить про недостовірність вимірювання,оскільки жодних експертних висновків або інших об`єктивних технічних підтверджень того, що прилад працював некоректно чи видав хибний результат, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП, у разі незгоди з результатами огляду особа мала право вимагати проведення повторного огляду в закладі охорони здоров`я, однак таким правом ОСОБА_1 не скористався. З відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається , що ОСОБА_1 пропонували проїхати до лікарні для проведення огляду, однак він такого бажання не висловив. Нереалізація передбаченої законом можливості перевірити результат у медичному закладі свідчить про відсутність належного спростування отриманих даних та не дає підстав ставити їх під сумнів лише на підставі припущень.

Також дії працівників поліції щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в адміністративному судочинстві не оскаржувалися та незаконними не визнавалися, що також виключає підстави для автоматичного визнання результатів огляду недійсними. За таких обставин підстав для закриття провадження у справі суд не вбачає.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даних правопорушень, підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, що узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності ,не викликають.

Отже, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Щавінського Костянтина Станіславовича залишити без задоволення.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 11.02.2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук