Дата документу Справа № 314/4083/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/492/26Головуючий у 1-й інстанції Мануйлова Н.Ю.
Єдиний унікальний №314/4083/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Книш Т.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Книш Тетяни Юріївни на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 09.09.2025 року о 23 год. 10 хв. по вул.Першотравневій, 29-Б у с.Михайлівка Запорізького району Запорізької області водій ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21101» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не впевнився у безпеці руху, внаслідок чого здійснив наїзд задньою частиною транспортного засобу на припаркований позаду автомобіль «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 .

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.9 «а», 10.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 визнано винним за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Книш Т.Ю. просила скасувати постанову суду про визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивувала тим, що постанова суду є незаконною.

Захисник посилається на порушення встановленої законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння та недопустимість зібраних доказів.

Вказує на недотримання вимог ст.266-1 КУпАП, адже ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, має спеціальний правовий статус та під час події від 09.09.2025 року виконував обов`язки військової служби.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Книш Т.Ю., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; потерпілого ОСОБА_2 , який висловив свої заперечення щодо апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відтак, з огляду на положення ч.7 ст.294 КУпАП оскаржувана постанова судді в цій частині апеляційним судом не переглядалась.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення проявляється у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ніким не оспорюється.

Що стосується вимог апелянта щодо скасування постанови судді про визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, в обґрунтування заявленої вимоги захисник в апеляційній скарзі посилалась виключно на недотримання встановленої ст.266-1 КУпАП процедури під час оформлення матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП в рамках даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що є військовослужбовцем.

Апеляційний суд зауважує, що згідно із ч.ч.1, 2 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Так, аналізуючи зміст п.39 ч.1 ст.255 КУпАП, апеляційний суд підкреслює, що вказані у даній нормі права уповноважені посадові особи не наділені повноваженнями складати протокол про передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення, вчинення якого, з-поміж іншого, інкримінується ОСОБА_1 в рамках даного провадження.

При цьому уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про передбачені ст.44, ч.ч.2, 3 ст.123, ст.ст.172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7 адміністративні правопорушення. Даний перелік є вичерпним, тобто розширенню та доповненню він не підлягає.

Апеляційний суд враховує, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноважені особи органів Національної поліції, до компетенції яких віднесено оформлення протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема за ст.130 КУпАП, не вправі складати даний процесуальний документ без дотримання встановленої положеннями ст.266 КУпАП процедури.

Крім того, згідно із ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Інкриміноване ОСОБА_1 передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, в рамках справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 положення, якими регламентовано адміністративну відповідальність, застосовуються до нього на загальних підставах.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що дія положень ст.266 КУпАП за колом осіб поширюється на всіх водіїв транспортних засобів, незалежно від їх роду діяльності та без урахування наявності/відсутності факту проходження військової служби.

Базовим критерієм для розмежування застосування вимог ст.266 та ст.266-1 КУпАП під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння у даному випадку є керування транспортним засобом, тобто виконання особою функції водія, а не обов`язків військової служби.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного у сукупності, на переконання апеляційного суду, застосування працівниками поліції положень ст.266 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів в рамках даної справи про адміністративне правопорушення ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, протилежні доводи апеляційної скарги захисника не ґрунтуються на вимогах закону. У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги захисника в цій частині, в тому числі й щодо недопустимості зібраних доказів, відхиляються апеляційним судом.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на положення ч.7 ст.294 КУпАП, наведені в апеляційній скарзі захисника доводи не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, для скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Книш Тетяни Юріївни залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар