Справа № 559/4744/25
Провадження № 3/559/27/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2026 м.Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Томілін О.М., при секретарі Солімчук М.Р., за участю захисника адвоката Рідченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

22.10.2025 о 16:46 год. в м. Дубно по вул. Сурмичі, 20, водій ОСОБА_1 керував т/з CHERY д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 7510, що підтверджується тестом на стан алкогольного сп`яніння №1142 від 22.10.2025, результат огляду становить 0,31 проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його захисник не заперечувала проти розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Захисник адвокат Рідченко М.В. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутністю у діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення. При цьому зазначила, що при освідуванні ОСОБА_1 за допомогою приладу Alcotest Drager 7510 було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки приладу: 0,31 проміле +/- 0,06 проміле становить діапазон 0,25‰-0,37‰, за якою нижня межа є допустимою згідно Віденської конвенції мінімум в 0,25‰ та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас зауважила, що результат Alcotest Drager 7510 не може вважатися належним доказом у справі через розбіжність в температурних показниках, що свідчить про несправність приладу і недостовірність його показів. Також повідомила, що протягом останнього часу ОСОБА_1 вживає ліки, які містять в своєму складі спирт («Сироп від кашлю ДР.Тайсса» та препарат для полоскання ротової порожнини «Хепілор»).

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9 а ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 сторона захисту не заперечує.

Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом постанови «Порядок направлення водіїв для огляду»), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаки такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв для огляду» огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, судом було оглянуто письмові докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №490865 від 22.10.2025: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому ОСОБА_1 підписався, що з результатом згоден; тестом Alkotest Drager 7510 (прилад №0441) №1142 від 22.10.2025, де результат огляду становить 0,31 проміле, у якому також наявний підпис ОСОБА_1 ; рапортом поліцейського; відеозаписом події, де зафіксовано факт керування т/з ОСОБА_1 , його освідування на стан алкогольного сп`яніння, з результатом огляду погодився на місці зупинки т/з, проходити такий огляд у найближчому медичному закладі відмовився.

При цьому суд не приймає вищенаведені доводи сторони захисту з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським зі використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Однак, за прямою нормою ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Так, п.5 ст.8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 8 листопада 1968 року), що ратифікована 25.04.1974, встановлено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, та у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень утримання алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю в повітрі, що видихається, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права та національного законодавства (п.5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух,ст. 9 Конституції України) повинна становити 0,25 мг на літр повітря, яке видихається, що становить згідно перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові та повітрі, що видихається 0,25 ‰. Отже, згідно Віденської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, притягнення особи за керування транспортним засобом зі ступенем сп`яніння до 0,25‰ включно - забороняється. Вміст алкоголю в повітрі, що видихав ОСОБА_1 перевищує цю межу та становить 0,31 проміле, тому доводи захисника в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, судом оцінені надані захисником в судовому засіданні відомості Рівненського обласного центру з гідрометеорології стосовно температури повітря на час вчинення даного адміністративного правопорушення (температура повітря становила +14,9-14,7 °C ). Згідно інформації, яка міститься в роздруківці, прилад Drager Alcotest 7510, прилад ARLM-0441 пройшов градуювання 15.11.2024, перед тестуванням проводилася перевірка чистоти, результат 0,00 проміле, температура приладу 23°C. З інструкції до приладу «Drager Alcotest 7510», встановлено, що допустима похибка в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі при температурі повітря від +15 до +25 та показнику сп`яніння до 0,50 мг/л може складати до 0,05 мг/л.

Отже,результат огляду (який проведений при температурі повітря +14,9-14,7 °C тепла ) свідчить, що ОСОБА_1 керував авто у стані алкогольного сп`яніння із показником, який є підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічна позиція викладена у постановах Рівненського апеляційного суду від 10.11.2025 (справа №567/892/25 та Чернівецького апеляційного суду від 12.01.2026 (справа № 721/1204/25).

Відносно аргументів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь, а вживав ліки, які містять спирт, не спростовують його вину у вчиненні правопорушення, оскільки об`єктивна сторона складу правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП, охоплює керування транспортними засобами як в стані сп`яніння, так і під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 вживаючи ліки, повинен був враховувати ризики, що можуть виникнути внаслідок вживання певних лікарських препаратів. Зокрема, про такі ризики зазначається в інструкції для медичного застосування лікарського засобу.

Враховуючи вищевикладене, суд розцінює таку позицію сторони захисту, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких встановлено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил Дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Суд враховує, що велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбувається саме через нехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху, особливо у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Безпека руху це зобов`язання водія не тільки по відношенню до себе, але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема загрози життю та здоров`ю громадян, пошкодження майна тощо.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України, як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 , наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне звільнити останнього від сплати судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.283 - 284 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати стягнення у виді 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу в дохід держави, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA0017001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

В разі несплати порушником в п`ятнадцятиденний строк сума штрафу відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Квитанцію про сплату штрафу та судового збору необхідно надати суду в цей же строк.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя О.М.Томілін