Справа № 509/1823/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року с-ще Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальник групи безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 , майор, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 4 від 23.03.2026 року майор ОСОБА_1 , будучи начальником польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , тобто військовою службовою особою, в місці тимчасової дислокації підрозділу у АДРЕСА_2 , діючи всупереч інтересам служби, недбало ставлячись до військової служби, на порушення своїх статутних обов`язків, вимог пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції від 02.04.2022) та пункту 7 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, 04.10.2022 безпідставно включив підлеглого військовослужбовця ОСОБА_2 , який не отримував тяжкого поранення, до рапорту від 04.10.2022 № 15487 про виплату за вересень 2022 року додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за час перебування ОСОБА_2 у відпустці за станом здоров`я для лікування після поранення легкого ступеня тяжкості, та подав вказаний рапорт, за власним підписом, від 04.10.2022 № 15487 командиру військової частини НОМЕР_1 , як наслідок ОСОБА_2 безпідставно була нарахована та виплачена вказана додаткова винагорода у збільшеному розмірі, чим завдано збитків державі в розмірі 25281,67 грн, в умовах особливого періоду, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності не з`явився, до матеріалів долучено заяву, в якій ОСОБА_1 просить розглянути справу за складеним протоколом за його відсутності, провину визнає повністю, просить суд призначити йому покарання у вигляді мінімального штрафу та звільнити від сплати судового збору, так являється учасником бойових дій.

Вивчивши та оцінивши наявні матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме: поясненнями ОСОБА_1 , в яких він повністю визнав свою вину, витягом з ЄРДР №0000137 від 20.06.2022, постановою про закриття кримінального провадження № 0000137, аудиторським звітом від 25.09.2023 № 520/4/28/аз, рапортом співробітника СБУ від 06.11.2023, актом службового розслідування військової частинии НОМЕР_1 за вказаним фактом, рапортом ОСОБА_1 командиру військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №15487, довідкою ВЛК ВМКЦ ПР від 22.09.2022 №4335, довідкою - розрахунком за фактом переплати грошової винагороди ОСОБА_2 та іншими матеріалами.

Встановлено, що з 1992 року ОСОБА_1 проходить військову службу, у період з 03.12.2018 по серпень 2024 року проходив військову службу на посаді начальника польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відтак, будучи військовослужбовцем, майор ОСОБА_1 , згідно вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статутом), зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

Згідно із ст. 49 Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Положеннями ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Відповідно до ст. 59 Статуту командир (начальник), окрім іншого, зобов`язаний: знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові); виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками); знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

Відповідно до ст. 101 Статуту командир батальйону (корабля 3 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону (корабля), успішне виконання батальйоном (кораблем) бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону (корабля) і законність їх витрачання, за організацію і стан пожежної безпеки батальйону.

Статтею 102 Статуту визначено, що командир батальйону (корабля 3 рангу), окрім іншого, зобов`язаний: організовувати й керувати бойовою підготовкою та вихованням особового складу батальйону (корабля), проводити заняття зі штабом, військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), а також навчання й заняття з підрозділами батальйону (корабля); знати й уміло володіти всіма видами зброї і техніки батальйону, організовувати правильне їх зберігання, експлуатацію та обслуговування і не менше ніж один раз на три місяці особисто перевіряти їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на два місяці проводити огляд корабля, не менше ніж один раз на місяць - огляд його озброєння, боєприпасів та технічних засобів, здійснювати щоденний обхід корабля); постійно вдосконалювати свої спеціальні й методичні навички, подавати приклад підлеглим зразковим виконанням військового обов`язку; з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання молодих офіцерів, військовослужбовців сержантського (старшинського) складу і про згуртування військового колективу; знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), постійно вести роботу з їх виховання і вдосконалення підготовки за спеціальністю; виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі поваги до військової служби, бережливого ставлення до озброєння, бойової та іншої техніки і майна, піклуватися про підлеглих, періодично бути присутнім на ранковому підйомі та вечірній повірці; дбати про здоров`я підлеглих, вживати необхідних заходів до його зміцнення; стежити за утриманням і правильною експлуатацією будинків і приміщень, відведених для батальйону, за чистотою території, закріпленої за батальйоном, у тому числі ділянки території парку (на кораблі - оглядати жилі та службові приміщення, постійно стежити за справністю корпусу корабля), а також проведенням заходів пожежної безпеки; здійснювати заходи щодо запобігання катастрофам, аваріям, поломкам озброєння і техніки (забезпечення живучості корабля й безпеки його плавання), а також вимагати додержання заходів безпеки під час роботи з озброєнням, боєприпасами, бойовою та іншою технікою, проведення занять, стрільб, навчань і робіт; підтримувати внутрішній порядок, організовувати охорону розташування батальйону (охорону корабля), перевіряти несення вартової та внутрішньої (на кораблі - чергової і вахтової) служб особовим складом батальйону (корабля); керувати господарством батальйону (корабля).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції від 02.04.2022) (далі Постанова) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Окрім цього, пунктом 1 Постанови, окрім іншого, визначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно, до пункту 17 Розділу I наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі Наказ № 260) визначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Разом з цим, відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Поняття особливий період міститься в абзаці 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався по теперішній час.

За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює у тому числі воєнний стан, на даний час не завершився.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Проте, майор ОСОБА_1 недбало ставлячись до виконання покладених на нього службових обов`язків, всупереч наведеним статутним обов`язкам, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за наступних обставин.

Зокрема, майор ОСОБА_1 у період з 03.12.2018 по серпень 2024 року проходив військову службу на посаді начальника польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 та у нього в підпорядкуванні проходив військову службу матрос ОСОБА_2 .

Водночас, 22.09.2022 матрос ОСОБА_2 пройшов медичний огляд та згідно довідки ВЛК ВМКЦ ПР №4335 йому встановлено діагноз акубаротравматичне ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок (05.09.2022). Ступень важкості травми-легка.

23.09.2022 ОСОБА_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 вибув у відпустку за станом здоров`я до 22.10.2022.

Разом з цим, ОСОБА_1 включив підлеглого військовослужбовця ОСОБА_2 , який не отримував тяжкого поранення, до рапорту від 04.10.2022 №15487 про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за вересень 2022 року за час перебування ОСОБА_2 у відпустці за станом здоров`я для лікування після поранення легкого ступеня тяжкості, та подав вказаний рапорт, за власним підписом, від 04.10.2022 №15487 командиру військової частини НОМЕР_1 , як наслідок ОСОБА_2 безпідставно була нарахована та виплачена вказана додаткова винагорода у збільшеному розмірі, чим завдано збитків державі в розмірі 25281,67 грн.

18.03.2026 кримінальне провадження № 0000137 від 20.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 4261 КК України, відносно службових осіб військової частини НОМЕР_1 , в тому числі майора ОСОБА_1 - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто через встановлення відсутності в діях складу кримінального правопорушення.

Враховуючи наявність зазначених доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена, та його дії за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП кваліфіковано вірно.

При визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на ОСОБА_1 враховуючи характер та тяжкість вчиненого ним правопорушення, а також особу порушника, визнання вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, вважаю необхідним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі мінімальної санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З огляду на наведене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-15, 221, 283-284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд в Одеській області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя: Є. М. Панасенко