ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/101/26 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Подковського А.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.

Згідно постанови, 23 грудня 2025 року о 21 год 33 хв в м. Тернополі по вул. Замкова, 16, водій ОСОБА_1 , керуючи електросамокатом «Vevi», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Dragеr Alcotest 6820» ARHJ-0251 (повірка дійсна до 18.11.2026) та огляду в медичному закладі КНП "ТОМЦСНЗ" ТОР водій категорично відмовився. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.2025 серії ЕПР1 №549070 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Подковський А.О. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2026 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 не був присутній на судовому засіданні під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови отримав 27 січня 2026 року. Зазначає, що:

суд першої інстанції не перевірив правильність складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення;

місцевий суд не спростував заперечення сторони захисту з приводу допустимості доказів наявних у матеріалах справи;

свідки в судове засідання не викликались та не допитувалися;

в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом;

транспортний засіб ОСОБА_1 працівниками поліції зупинено не було;

матеріали справи не містять сертифіката відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та дозволу на застосування, виданого МОЗ і Держспоживстандартом, і ОСОБА_1 з цими документами не ознайомлено;

працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 з його правами та обов`язками;

у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено назви технічного приладу яким здійснювалася відеофіксація подій.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Подковського А.О., які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її з викладених у ній підстав та скасувати постанову, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2026 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2025 року серії ЕПР1 №549070; досліджених в судовому засіданні матеріалах відеофіксації з нагрудних камер поліцейських №472365, №474770; протоколі АЗ №135830 про адміністративне затримання за ст.ст. 260, 262 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 23 грудня 2025 року; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 2164 103 25 від 18 листопада 2025 року на прилад газоаналізатор «Dragеr Alcotest 6820» ARHJ-0251, повірка дійсна до 18 листопада 2026 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП "ТОМЦСНЗ" ТОР від 23 грудня 2025 року; протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП від 23 грудня 2025 року; рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області від 23 грудня 2025 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Щодо доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також те, що транспортний засіб ОСОБА_1 працівниками поліції зупинено не було є безпідставними, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2025 року серії ЕПР1 №549070, який узгоджується з відеозаписами із реєстратора службового автомобіля, а також з нагрудних камер працівників поліції.

Так, даними відеозапису із реєстратора службового автомобіля (файл IMG_8599.MP4) зафіксовано як 23 грудня 2025 року о 21 год 33 хв в м. Тернополі по вул. Замкова, 16, водій ОСОБА_1 , керував електросамокатом «Vevi» та був зупинений працівниками поліції.

Даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції (файл part_00000_export-byg28.mp4 з 21:33:50 год) зафіксовано, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечує факту свого керування транспортним засобом, та на зауваження працівників поліції про створення небезпеки для інших учасників дорожнього руху він повідомив їм, звідки та куди рухався.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Виходячи з вищевказаної норми права, посилання апелянта, що протокол складено всупереч ст. 256 КУпАП є безпідставними, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2025 року серії ЕПР1 №549070 відносно ОСОБА_1 наведеним вимогам закону повністю відповідає.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апелянта про скасування постанови суду першої інстанції через те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб яким здійснювалася відеофіксація, так як положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Надуманими є твердження апелянта про те, що працівники поліції не ознайомили ОСОБА_1 з його правами та обов`язками, так як вбачається з матеріалів справи, дані твердження спростовуються наявним у справі відеозаписом (файл part_00000_export-byg28.mp4 починаючи з 21:57:40, а також о 22:05:00 год), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , було ознайомлено з його правами та обов`язками.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять сертифіката відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та дозволу на застосування, виданого МОЗ і Держспоживстандартом, і ОСОБА_1 з цими документами не ознайомлено, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, оскільки обов`язкове долучення таких документів не передбачено законом, а згідно Інструкції від 09 листопада 2015 року № 1452/735 сертифікат відповідності має бути надано особі на місці проходження огляду лише за її вимогою. Окрім того, огляд на стан сп`яніння не проводився, а тому працівники поліції не мали обов`язку долучати до матеріалів справи сертифіката відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та дозволу на застосування, виданого МОЗ і Держспоживстандартом.

Також, як убачається з матеріалів справи, зокрема з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (файл part_00000_export-byg28.mp4 з 21:59:35 год), поліцейський повідомив ОСОБА_1 про ідентифікаційні ознаки приладу «Драгер», ознайомив його з відомостями про проведення повірки та на вимогу останнього надав для огляду свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки в судове засідання не викликались та не допитувалися не є підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки в матеріалах справи відсутнє клопотання про виклик свідків і до апеляційної скарги не додано доказів подання такого клопотання суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

В ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Подковського А.О. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя