Провадження №: 3/336/1092/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Худіної О.О., при секретарі Дорошенко К.В., за участі адвоката Макаренко О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Запорізького районного управління поліції відділення № 2 Головного управління національної поліції в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , за ст. 164 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 784007 від 12.02.2026:

12.02.2026 о 10 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 , магазину «Гурманіка» гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді продавця ФОП « ОСОБА_2 », здійснювала підприємницьку діяльність без відповідних на те документів, а саме: продаж алкогольних та тютюнових виробів, без отримання на те, ліцензії, чим порушила п.7 ч.2 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», тим самим здійснила господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

03.03.2026 через систему «Електронний суд» захисником адвокатом Макаренко О.М. скеровано клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання мотивоване наступним:

Шевченківським районним судом м. Запоріжжя розглядається справа про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД №784007 від 12.02.2026 року складеним в с. Таврійське, старшим лейтенантом поліції Бєсєдіним Дмитром Олександровичем, саме 12 лютого 2026 року о 10:00 годині в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 «перебуваючи на посаді продавця ФОП ОСОБА_2 , здійснювала підприємницьку діяльність без відповідних на те документів, а саме: продаж алкогольних та тютюнових виробів без отримання на те ліцензії, чим порушила ч.7 ст. 16 та ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП».

В протоколі свідками зазначено: ОСОБА_3 , потерпілі та поняті відсутні. При цьому ОСОБА_3 надав пояснення що він придбав одну пляшку горілки «Nemiroff original» ємністю 0,5 л за ціною 200 гривень у жінки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Підтвердження продажу будь-яких інших товарів, як то тютюнові вироби, ні пояснення ні інші матеріали справи не містять.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано лише протокол огляду, який містить посилання, що саме в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у ОСОБА_1 вилучено значний перелік алкогольних та тютюнових виробів. При цьому товар, що був нібито проданий гр. ОСОБА_3 не оглядався та не вилучався, як і не оглядались й грошові кошти (200 грн.) які було передано за придбаний товар пляшку горілки.

До протоколу не додано жодного об`єктивного доказу здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, систематичної господарської (підприємницької) діяльності та одержання прибутку та будь-які докази, які б підтверджували факти неодноразового продажу алкогольних виробів.

Натомість в протоколі зазначено що ОСОБА_1 порушила саме ч.7 ст.16 та ч.1 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального » (далі за текстом Закон): здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями, у тому числі через мережу Інтернет, як суб`єкт господарювання, без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. При цьому в самому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не являється суб`єктом господарювання, відтак не являється й суб`єктом інкримінуємого їй правопорушення адже відповідальність за порушення ч.7 ст. 16 та ч. 1 ст. 23 Закону несуть саме СУБ`ЄКТИ ГОСПОДАРЮВАННЯ, про що чітко зазначено в статті 73 вказаного Закону.

Більш того, до матеріалів справи додано інформацію про фізичну особу підприємця ОСОБА_2 , що може вказувати на той факт, що господарською діяльністю у вказаному магазині займається зовсім інша особа. Фактично підставою для складання протоколу є лише пояснення гр. ОСОБА_3 , надане працівникам поліції щодо місця придбання напою, однак доказів придбання цього товару саме у особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення суду не надано, розрахунковий документ (чек, тощо) до матеріалів справи не долучено, сам напій не оглянуто та не вилучено, не зазначено якими коштами було здійснено розрахунок (якщо такий відбувся).

Дослідивши матеріали справи, можна дійти висновку, що особою, яка уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 у зазначені у протоколі час та місці здійснювала підприємницьку діяльність без отримання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами, а тим паче порушила ч.7 ст. 16 та ч. 1 ст. 23 Закону, за що саме передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Більш того, в матеріалах справи відсутні докази того, що під час складання протоколу особа надавала господарські послуги, що розуміється як діяльність пов`язана з отриманням прибутку.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, вирішення питання про вилучені речі і документи. Відповідно до ч.1 ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно протоколу огляду та вилучення від 12.02.2026 року (доданий до матеріалів справи) та Квитанції №264 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) при складанні адміністративного протоколу серії ВАД №784007 від 12.02.2026 року у ОСОБА_1 було оглянуто та вилучено й передано на зберігання поліцейському з обліку та збереження РДО відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області товарно-матеріальних цінностей 84 найменувань.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних того, що у особи, на яку складено протокол, вилучалась виручка, отримана від здійснення підприємницької діяльності, тощо.

Надаючи оцінку зібраним по справі доказам захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не є достатніми доказами, котрі дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП , а саме порушила ч.7 ст. 16 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», провадження у справі повинно бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вилучені товарно-матеріальні цінності повернуті.

У судовому засіданні адвокат Макаренко О.М. підтримав клопотання, на підставі доводів, викладених у останньому, а також наголосив на необхідності повернення вилучених у ОСОБА_1 товаро матеріальних цінностей. Документів на підтвердження права власності вилученого майна гр. ОСОБА_1 надати суду не може.

Заслухавши захисника, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного:

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З огляду на вказані норми закону вбачається, що об`єктива сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, має декілька окремих складів з відповідними кваліфікуючими ознаками. При цьому вказана стаття є бланкетною, оскільки закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон.

Разом з тим, судом встановлено, що посадова особа, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст.164 КУпАП, недотрималася цих вимог закону.

Для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25 квітня 2003 року передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, на основі даних якого у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема в ньому мають бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, вказані вимоги не дотримані.

Так, до протоколу не додано жодного належного доказу на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської (підприємницької) діяльності та одержання прибутку та будь-які докази, які б підтверджували факти неодноразового продажу ОСОБА_1 , товарів, діяльність з продажу яких підлягає ліцензуванню.

Окрім Виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно до якої ОСОБА_2 є ФОП, адреса здійснення господарської діяльності не вказана, ніяких інших належних доказів, як то трудовий договір між ФОП та ОСОБА_1 , наказ про прийняття на роботу, договір оренди на приміщення, вказане у протоколі, як місце проведення господарської діяльності, квитанцій на проданий товар, а так само документів, які б підтверджували, що товар, який було вилучено належить саме ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи не містять.

Єдиним свідком події є ОСОБА_3 , з показів якого зовсім неможливо встановити у кого саме він придбав алкогольні напої, бо з його показів вбачається, що пляшку горілки він придбав 12.02.2026 десь о 10 год. 00 хв., перебуваючи в с. Таврійське, вул. Запорізька, 112, магазин «Гурманіка» у жінки на вигляд 50-55 років, яка в той час перебувала у якості продавця.

Доданий до адміністративного матеріалу відео диск, також не містить належних доказів здійснення гр. ОСОБА_1 господарської діяльності.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, не доведена та не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Що стосується вилученої робітниками поліції тютюнових виробів, алкогольної продукції, суд вважає необхідним зазначити наступне:

Згідно з положеннями ч. 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують якість та безпеку, відноситься до неякісної та небезпечної, і відповідно до вимог ст.5 зазначеного Закону, підлягає обов`язковому вилученню з обігу.

Матеріалами справи, в т.ч. відеозаписом, долученим до протоколу, підтверджується, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які були вилучені 12.02.2026 та зберігаються у відділі поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області на підставі квитанції № 264, джерело їх походження не встановлено, законність їх обігу на території України матеріалами справи не підтверджена, що дає підстави для висновку, що це майно є таким, що вилучене з обігу.

За вказаних обставин, зазначена алкогольна продукція та тютюнові вироби, мають бути залишені у ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з метою подальшої перевірки у встановленому законом порядку відомостей щодо власника, джерела походження зазначених виробів та їх якості, а також обставин, за яких вони опинились на території України.

Керуючись ст.9, 247, 251-252, 256, 268, 280, 283-284, 287, 289, 291 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вилучені у ОСОБА_1 , згідно протоколу огляду від 12.02.2026 року, товаро матеріальні цінності, зазначені у квитанції № 264 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) при складені адміністративного протоколу серії ВАД № 784007 від 12.02.2026 за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, залишити у вказаному відділі поліції для здійснення в установленому законом порядку перевірочних дій, вказаних у мотивувальній частині постанови.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Худіна