Номер провадження 33/816/895/26 Суддя-доповідач Соколова Н. О.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Соколова Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Солошенко Людмили Євгенівни на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.12.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_1

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Солошенко Л.Є.,

установив:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.12.2025 ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і на неї накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою, водій ОСОБА_1 01.12.2025 року о 12.24 год. у м. Суми по вул. Шевченка, 16 керувала транспортним засобом Audi Q3, не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме, будучи позбавленою права керування. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушила п.2.1а ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Солошенко Л.Є. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення.

В обґрунтовування апеляційних вимог, апелянт посилається на неналежне сповіщення ОСОБА_1 про дату судового розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутні повістки про виклик її до суду, а наявність підпису особи в протоколі не є підтвердженням особи про її виклик.

Також захисник вказує на те, що судом першої інстанції було проігноровано її клопотання про відкладенні судового розгляду, що призвело до порушення права ОСОБА_1 бути присутньою в судовому засіданні, надавати пояснення, докази та мати захисника.

Адвокат Солошенко Л.Є. зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 допустила будь-які порушення ПДР України, за які її потрібно було зупинити, тому її зупинка є незаконною, що тягне за собою й незаконність притягнення її до адміністративної відповідальності.

Крім того, апелянт вказує, що постанова судді суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, так як в ній зазначено про те, що ОСОБА_1 22.10.2025 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, хоча така постанова в матеріалах справи відсутня.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце апеляційного розгляду.

Адвокат Солошенко Л.Є. в судовому засідання вважала можливим розглянути справу у відсутності її довірителя.

Суддя апеляційного суду вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність ОСОБА_1 .

Адвокат Солошенко Л.Є. в судовому засідання підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав, зазначених у ній.

Суддя суду апеляційної інстанції, доповівши матеріали справи, заслухавши захисника, яка апеляційну скаргу підтримала, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до таких висновків.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, вчинене повторно протягом року.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не маючи права керування таким, що вчинено нею повторно протягом року, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні: протоколом від 01.12.2025 року серії ЕПР 1 № 528615, довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Сумській області Лєонової Д., відповідно до якої ОСОБА_1 22.10.2025 притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та відповідно до облікових даних Національної автоматизованої інформаційної системи, має посвідчення водія НОМЕР_1 від 07.04.2006, копією постанови від 22.10.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20400 грн, копією постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 17000 грн та позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Вказані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, про те, що в матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення ОСОБА_1 про судовий розгляд є безпідставними, оскільки згідно з довідкою про доставку електронного документу, судова повістка про виклик до суду була надіслана ОСОБА_1 11.12.2025 в її електронний кабінет (а.с. 12) та засобами поштового зв`язку останній також направлялась судова повістка на адресу реєстрації (а.с. 13, 14).

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, так як ці твердження повністю спростовуються матеріалами справи. Так, у постанові суддя, як на один з доказів вини ОСОБА_1 посилалась на постанову серії ЕНА № 5992252 від 22.10.2025 про притягнення її до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка долучена до матеріалів справи (а.с. 4).

З приводу безпідставності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 апеляційний суд вказує, що відповідно ЗУ «Про дорожній рух» Правила дорожнього руху України встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України; інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація т/з окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил; учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.1, 1.3), а на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність т/з; в) дати можливість оглянути т/з відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану т/з, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю (п. 2.4 ПДР України), тому застосування уповноваженими на те посадовими особами Національної поліції заходів адміністративного впливу провадилось в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП). Тобто, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з безальтернативним обов`язком водія дотримуватись ПДР України, внаслідок чого доводи апеляційної скарги захисника Солошеко Л.Є. з приводу безпідставності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Отже, викладені обставини вказують на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки вона повторно протягом року керувала транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушилап.2.1 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Разом з тим, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 , суддя суду першої інстанції припустилась порушення норм процесуального права, які унеможливлюють прийняття законного рішення в суді апеляційної інстанції без скасування постанови, а саме: розглянула справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, тоді як від останньої завчасно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушила процесуальні права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП.

Так, відповідно до ст.268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог п. 5 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суддею суду першої інстанції належним чином не дотримані, оскільки як вбачається з матеріалів справи, від захисника Солошенко Л.Є. через підсистему «Електронний суд» 20.12.2025 вперше було подане клопотання про відкладення призначеного на 22.12.2025 розгляду справи відносно ОСОБА_1 , однак судом першої інстанції таке клопотання було зареєстроване лише 23.12.2025, при цьому, в оскаржуваній постанові судді зазначено, що клопотання чи заяви про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про порушення суддею суду першої інстанції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тоді як від її захисника надходило клопотання про відкладення судового розгляду, яке взагалі суддею суду першої інстанції не розглянуте, що є підставою для скасування постанови судді суду першої інстанції, з винесенням нової постанови, якою з урахуванням вищенаведених доводів ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує той факт, що згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.3 8 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через 3 місяці з дня його виявлення.

Оскільки правопорушення, вчинене ОСОБА_1 мало місце 01.12.2025, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, яким були встановлені обставини справи після скасування рішення суду першої інстанції, передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Солошенко Людмили Євгенівни задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.12.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Соколова