Провадження № 33/824/1039/2026 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Канарської О.В.(в режимі ВКЗ)., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лисака М.Ю. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 вересня 2025 р. о 03 год. 00 хв., по пр-ту Берестейський, 138 у м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі захисник Лисак М.Ю. вважає, що судом першої інстанції було допущено формальний підхід до розгляду справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано працівниками поліції, не взято до уваги доводи сторони захисту. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що суд першої інстанції переглядаючи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції залишив поза увагою порушення, допущені працівниками поліції та фактичні обставини справи. Так, вказав, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, а на доданому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано лише спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, а сам факт зупинки та керування транспортним засобом ОСОБА_1 не зафіксовано. Також зазначив про те, що працівниками поліції було порушено вимоги ч.ч.3,6 ст.266 КУпАП, оскільки після відмови ОСОБА_1 від огляду за допомогою приладу Драгер, працівники поліції повинні були запропонувати пройти огляд в медичному закладі та скласти направлення на такий огляд. Крім того, вважає, що було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки йому не було роз`яснено його прав відповідно до ст.268 КУпАП, крім того він висловив своє бажання мати захисника, про що неодноразово повідомляв працівника поліції, однак працівником поліції не було вжито жодних дій щодо надання можливості реалізувати таке право, оскільки сам ОСОБА_1 мав зв`язані руки. Також зазначив про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не було вказано, які саме дії вчинив ОСОБА_1 з метою ухилення від огляду, тобто об`єктивна сторона адміністративного правопорушення не розкрита в повній мірі. Крім того, вказав, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. За таких обставин, просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Канарської О.В., яка подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи та просила її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Лисака М.Ю. підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею передбачена, у тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 ч.ч.2,3,5 КУпАПвизначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метоювиявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008р. з наступними змінами, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Відповідно до п.6,7,8 вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох

свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у

якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від

огляду.

Висновок судді про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто порушення ним вимог п. 2.5 ПДР, не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, який долучений до матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився. Після цього працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що у випадку відмови від проходження огляду щодо нього буде складено адміністративний протокол та повторно запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що він знову відмовився. При цьому з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - приладу Драгер працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_2 пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, як це передбачено ст. 266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Натомість працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що вони це вважають як його відмову від проходження огляду та склали відповідний протокол.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

З метою повноти та всебічності з`ясування обставин справи до суду апеляційної інстанції двічи були викликані працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, однак працівник патрульної поліції до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Витлумачивши, відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви у цій частині обвинувачення на користьОСОБА_1 , суд приходить до висновку про недоведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Неврахування цих обставин призвело до хибних висновків судді суду першої інстанції про доведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, наявними у справі про адміністративне правопорушення матеріалами не підтверджується те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак у судді місцевого суду не було підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить об`єктивних даних, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що також підлягає доведенню при розгляді справ зазначеної категорії.

Частиною першою ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності суддя має встановити подію і склад адміністративного правопорушення, а також відсутність підстав, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки у справі про адміністративне правопорушення відсутні належні і допустимі докази, які б свідчили про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Лисака М.Ю. задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька