Справа № 299/2011/25
П О С Т А Н О В А

19 березня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши клопотання адвоката Данканича Василя Васильовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Виноградівського районного суду від 03 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Виноградівського районного суду від 03 червня 2025 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до постанови, - 14.04.2025 о 17 год. 15 хв. по вул. Соборності, 264, в с. Великі Комяти водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 217030, не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Данканич В. В. (діє від імені ОСОБА_1 ) подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, про прийняте судове рішення дізнався тільки 25 лютого 2026 року, коли Виноградівським відділом державної виконавчої служби було заблоковано його рахунки.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, - постанова судді винесена 03 червня 2025 року, а отже останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 13 червня 2025 року.

Апеляційна скарга подана 28 лютого 2026 року (згідно штампу Укрпошти), тобто по спливу восьми місяців і 25-ти днів.

Судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 чи його захисник не подали апеляційну скаргу у встановлений законом 10-ти денний строк.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Постанова винесена 03 червня 2025 року, зареєстрована у Єдиному державному реєстрі судових рішень також 03 червня 2025 року, а загальний доступ надано 04 червня 2025 року.

Добросовісне користування процесуальними правами включає регулярний контроль за станом справи. Зловживання правами та недбалість не можуть бути підставою для поновлення строку.

Право на оскарження підлягає процесуальним обмеженням. Такі межі не суперечать концепції справедливості й логіці правової визначеності, що, до речі, підтверджується і практикою ЄСПЛ. Отже, обмеження доступу до повторного перегляду набувають легітимності, коли вони спрямовані на запобігання хаосу в судовій системі, а чіткі строки оскарження є одним із таких запобіжників.

В апеляційній скарзі адвокат Данканич В. В. вказує на те, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, а про прийняте судове рішення дізнався тільки 25 лютого 2026 року, коли Виноградівським відділом державної виконавчої служби було заблоковано його рахунки.

Однак, такі доводи не відповідають дійсності, оскільки у справі є заява про ознайомлення з матеріалами справи захисника Киретів В. В., дата її подачі 25 липня 2025 року (а.с.19). Отже, щонайменше відштовхуючись від цієї дати було відомо про прийняте судове рішення. Не дивлячись на ознайомлення з матеріалами справи, апеляційна скарга правопорушником ОСОБА_1 чи його захисником Киретів В. В. так і не була подана. Наразі апеляційна скарга подана іншим захисником адвокатом Данканич В. В., однак по спливу більш як восьми місяців, що є значним проміжком часу, враховуючи дату винесення постанови судді місцевого суду.

Отже, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

Отже, апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, а тому повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови відмовити.

Апеляційну скаргу адвоката Данканича Василя Васильовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Виноградівського районного суду від 03 червня 2025 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.