Справа №452/849/26
Провадження №3/452/452/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернавка Ізяславського району Хмельницької області, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, непрацюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2026 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Розгляд справи вперше було призначено на 13 березня 2026 року о 10 год. 15 хв., який було відкладено на 27 березня 2026 року о 10 год. 00 хв. у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи судом встановлено наступне.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2025 року ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1020 грн. 00 коп., на користь держави.

Разом з тим, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, 17 лютого 2026 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вчинив дії, які пов`язані з насильством в сім`ї, а саме виражався образливими та нецензурними словами на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , у зв`язку з чим міг спричинити шкоду її психічному здоров`ю.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 27 березня 2026 року, не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином засобами телефонного зв`язку, а саме шляхом направлення SMS-повідомлення у додатку «Viber» на номер телефону, зазначений у матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, яке вона отримала 17 березня 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення адресату у додаток «Viber, про причини своєї неявки не повідомила, жодних заяв чи клопотань від неї до суду не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що не вчиняв жодних протиправних дій стосовно своєї колишньої дружини.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі докази, дійшов наступного висновку.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З п.1 ч.1 ст.247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, в діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного стосовно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №991513 від 06 березня 2026 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до КУпАП та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 22 травня 2024 року №3733-IX (далі Закон), який набув чинності 19 грудня 2024 року, частина 1 статті 173-2 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто обсяг діянь, який охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, звужено, а отже Закон скасував адміністративну відповідальність за діяння, які тільки могли завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, залишивши і посиливши відповідальність тільки за ті діяння, які завдають шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відтак, за чинними з 19 грудня 2024 року положеннями ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 3 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, оскільки чинна редакція ст.173-2 КУпАП не передбачає наслідків у виді потенційної можливості завдання шкоди, а лише реальне її заподіяння, - наявність шкоди психічному та/або фізичному здоров`ю потерпілого має бути доведена належними і допустимими доказами.

Отже, для констатації наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, необхідно встановити, чи вчинені ним будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру, що завдали реальної шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 ..

Зазначені обставини (наслідки) повинні бути вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю є процесуальним документом обвинувачення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №991513 від 06 березня 2026 року, який визначає межі судового розгляду, в полі «суть учиненого адміністративного правопорушення» не містить опису диспозиції складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, в такому протоколі не зазначено, чи була діями ОСОБА_1 завдана реальна шкода, зокрема, психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , яка конкретна шкода була завдана психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , зважаючи на те, що диспозиція ч.3 ст.173-2 КУпАП не передбачає настання адміністративної відповідальності за «можливе» завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої. При цьому, до самого протоколу не надано жодних доказів настання такої шкоди (висновків експертів, довідок медичних установ, тощо).

В свою чергу, і в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували, що внаслідок умисних діянь (дій або бездіяльності) ОСОБА_1 психологічного, економічного та/або фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої особи повторно впродовж року, а тому суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі, не відповідає диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Отже, за дії, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, наразі, після внесення змін до ст.173-2 КУпАП, вже не передбачена адміністративна відповідальність та такі зміни закону покращують становище особи, яка притягається до відповідальності, а тому безумовно підлягають застосуванню.

Сам лише факт наявності між учасниками справи сварки, конфліктної ситуації, не може свідчити про вчинення домашнього насильства психологічного або фізичного характеру, в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII.

Між тим, згідно із положеннями ст.279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно конкретної особи, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд не зобов`язаний та не має права в будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати самостійно, а також відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України. Крім того, суд не має права виходити за межі викладених в протоколі обставин та притягнути особу до адміністративної відповідальності, навівши інші обставини правопорушення, які не були викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не підтверджуються відповідними доказами. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу про адміністративне правопорушення шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, не містить обов`язкових відомостей, визначених діючою диспозицією ч.3 ст.173-2 КУпАП, зокрема про те, чи була завдана повторно протягом року реальна шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 внаслідок умисних діянь ОСОБА_1 ..

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що в силу вимог ст.251 КУпАП обов`язок доказування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, покладено на особу, яка уповноважена складати такий протокол, та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні докази наявності кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, вважаю, що провадження в

справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись стст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.3 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Т.М. Кущ