Справа № 214/1022/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участі: секретаря судового засідання Авдєєва М.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Заборського О.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку ПП в місті Кривий Ріг Управління ПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, маючого середню освіту, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

29.01.2026 об 11:20 год., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Dacia Dokker, р.н. НОМЕР_2 , за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 40-річчя Перемоги, не врахував безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції, у разі виникнення небезпеки для руху не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , разом зі своїм захисником адвокатом Заборським О.В., спочатку не визнавали вину у вчиненні правопорушення та заявляли клопотання про призначення трасологічної експертизи. Проте в подальшому, у присутності захисника, ОСОБА_1 змінив свою позицію, визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся та просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_2 також підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав позицію ОСОБА_1 , не заперечував щодо призначення останньому адміністративне стягнення не пов`язаного з позбавленням права керування транспортними засобами.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Заборського О.В., потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка, окрім особистого визнання ним вини, також підтверджується письмовими доказами у справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД за №736648 від 24.01.2026, в якому зазначені обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.01.2026 об 11:20 год,за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 40-річчя Перемоги, за участі водія ОСОБА_1 , та водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби Dacia Dokker, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 ,отримали механічні ушкодження та завдано майнових збитків (а.с.1);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.01.2026 (а.с.2);

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 24.01.2026 (а.с.3);

-схемою місця ДТП, фото-таблицею до неї, в яких зазначено обставини при яких трапилась ДТП. Внаслідок ДТП та зіткнення автомобілів, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а саме: транспортний засіб Dacia Dokker, р.н. НОМЕР_2 , передньої частини транспортного засобу; транспортний засіб Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_3 , задньої частини транспортного засобу (а.с.4-5);

-довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 (а.с.7).

Згідно з п.26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Як слідує з п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «…будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі…».

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, слідової інформації, зафіксованої на схемі ДТП, суд дійшов висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення ОСОБА_4 порушень п.п.12.1, 12.3, 13.1 ПДР України. Ці порушення перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками пригоди, оскільки водій у момент керування транспортним засобом не врахував безпечну швидкість руху, що дозволяла б постійно контролювати транспортний засіб, не дотримався безпечної дистанції та в разі виникнення небезпеки для руху не вжив заходів для запобігання ДТП, аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого і відбулося зіткнення з іншим транспортним засобом.

Суд приходить до висновку про правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та доведеність наявності в його діях інкримінованого складу адміністративного правопорушення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність адміністративного проступку, що створює загрозу як здоров`ю та життю ОСОБА_1 , так і інших учасників дорожнього руху, його зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, ступінь завданої шкоди та особу винного, який визнав свою вину і є пенсіонером, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу є співмірним вчиненому правопорушенню та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23-24, 27, 33, 40-1, 124, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко