Справа № 583/1217/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2026 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенова О.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднаний адміністративний матеріал, що надійшов від Охтирського РВП ГУНП України в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учня 2-го курсу Полтавського кооперативного коледжу, мешканця АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

09 березня 2026 року о 01 годині 15 хвилин ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою за адресою: АДРЕСА_2 , що є громадським місцем, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

Також 09 березня 2026 року о 01 годині 20 хвилин за адресою: вул. Армійська, 104, м. Охтирка Сумської області ОСОБА_1 відмовився виконувати законні вимоги поліцейського СРПП Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області лейтенанта поліції Биканова М.М. припинити вчинення адміністративного правопорушення, крім цього вихватив з рук поліцейського адміністративний протокол і зім`яв його. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2025 року об`єднано справу №583/1218/26, провадження № 3/583/534/26 стосовно ОСОБА_1 із справою №583/1217/26, провадження №3/583/533/26 /а.с. 20/.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 в присутності його законного представника матері ОСОБА_2 підтвердив обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, винуватість у вчиненому правопорушенні визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суддя дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України N 19 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства, система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора це пасивна поведінка.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП) випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі,мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №777891, серії ВАД №605035 від 09 березня 2026 року; відеозаписом; протоколом про адміністративне затримання серії АПЗ18 №019527 від 09 березня 2026 року; рапортами працівників Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 09 березня 2026 року; електронним рапортом Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 09 березня 2026 року /а.с. 1-8,12-16/.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, під час розгляду справи судом знайшло своє підтвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При призначенні стягнення суддя враховує особу неповнолітнього порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, його матеріальний стан, характер вчиненого правопорушення, зухвале відношення до вчиненого, фактичні обставини справи, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. В зв`язку з цим суддя дійшла висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за загальними правилами в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ст. 185 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 173, 185, 221, 268, 283, 287, 289, 307-308 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136,00 /сто тридцять шість гривень 00 копійок/ в дохід держави, реквізити для сплати штрафу: (населений пункт: Охтирська міська ТГ, отримувач: ГУК Сум. обл./Охтирська МТГ/21081100, код отримувача: 37970404, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку: UA0018538, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування податку: адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 665 гривень 60 копійок, реквізити для сплати судового збору: /шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок/ (населений пункт м. Київ, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, найменування податку: судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Відповідно до ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання - протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С. Семенова