Справа № 947/4294/26
Провадження № 3/947/851/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю секретаря Маркової О.І., прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси Зайкова Д.Б., адвоката Ставніченко М.В., у відкритому судовому засіданні а залі суду, розглянувши матеріали, за протоколом №97 від 16.01.2026 року, що надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки НПУ про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, судового експерта до 30.09.2024 року спеціаліста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз МЮУ, до 30.09.2024 року Одеське районне управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеської області від 11.04.2022 року №722 о/с, капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування відповідно до підпункту «з» п. ч.1 ст. 3 п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. Закону України від 14 жовтня 2014 року N? 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб?єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно, 05.11.2024 року без поважних причин подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги абз. 1 ч.2 ст. 45 Закону та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, пам`ятка з ст. 268 КпАП України, роз`яснена, що підтверджується власноручним написом, свою вину не визнала, пояснила, що вона це зробила ненавмисно. У грудні 2022 року вона під час виконання службових обов`язків отримала важкі тілесні ушкодження, внаслідок яких вона отримала 2 групу інвалідності та втратила працездатність на 75%. Після чого вона постійно проходить лікування протягом кілька років. На теперешній час працює експертом портретистом в НДСЕ, виховує сама двох дітей. Підтримала письмове клопотання свого представника та просила закрити провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ставніченко М.В. підтримав своє письмове клопотання, пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що датою вчинення правопорушення є 17 годин 17 хвилин 05.11.2024 року. 07.11.2024 за №53/1820 Відділом запобігання корупції ГУ Національної поліції України в Одеській області до НАЗК направлено повідомлення, яким повідомлялось про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації при звільненні, а саме за 2024 рік. 07.11.2024 року було встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно, а саме 05.11.2024 року подала декларацію. Тобто ГУНП в Одеській області та НАЗК виявили порушення майже відразу після його скоєння. Невідомо чому повідомлення направлене до НАЗК 07.11.2024 року було зареєстроване лише 21.01.2025 року, тобто це свідчить про те, що уповноваженим органам було відомо про факт скоєння правопорушення задовго до складання протоколу, а тому датою виявлення правопорушення є 07.11.2024 року, просив закрити провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності без встановлення вини, на підставі ст. 38, ч. 1 п.7 ст. 247 КУпАП.

Прокурор Зайков Д.Б. надав суду мотивований висновок в якому зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так як дата складання протоколу про адміністративне правопорушення є моментом виявлення правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Ставніченко М.В., думку прокурора, приходжу до наступного висновку.

Виходячи з положень ч.1 п.7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно зі ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено у ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку зі вчиненням адміністративного правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. 51 та ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язане з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України» (ОlеksаndrVоlkovv.Ukraine,рішення від 09.01.2013року,заява №21722/11) Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень» (§ 137, 139).

Також, практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (ОАО Neftyanaya KompaniyaYukos v. russia, § 571).

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. 51 та ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

16.01.2026 року головним оперуповноважений інспектор відділу документування адміністративних корупційних правопорушень управління запобігання адміністративній корупції Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковник Топчій А.Ю. відносно ОСОБА_1 склав протокол за № 97/2026 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. У протоколі зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 17 год. 17 хв. 05.11.2024 року (час та дата невчасного подання декларації).

З матеріалів справи вбачається, що Відділом запобігання корупції ГУНП України в Одеській області за № 53/1820 від 07.11.2024 року до Національного агентства з питань запобігання корупції направлено повідомлення, яким повідомлялось про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації за 2024 рік (а.с.21). Враховуючи викладене, датою виявлення правопорушення є 07 листопада 2024 року. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, був складений, 16.01.2026 року.

Водночас, суд вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення є окремою процесуальною дією, що вчинена на підставі виявленого факту порушення. А факт виявлення порушення це окрема подія, що завжди передує складанню протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, моментом виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на думку суду, є суб`єктивний момент отримання уповноваженим органом інформації про таке правопорушення.

Так, станом на 07.11.2024 року у розпорядженні уповноваженого органу були всі відомості і документи про можливе вчинення громадянкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому саме 07.11.2024 слід вважати датою виявлення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 284 КУпАП можливо винесення однієї з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Отже, з дня виявлення даного правопорушення пройшло більше шести місяців (дата виявлення правопорушення 07.11.2024, дата надходження матеріалів до Київського районного суду м. Одеси 30.01.2026, тому на момент вирішення даної справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 , не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, а провадження у справі підлягає закриттю з цих підстав.

НКР при ВАСУ зазначила, що зі змісту норм статей 247,38 КУпАП закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення ( при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.)

В узагальненому науково-консультативному висновку НКР зазначила, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення.

НКР дійшла висновку, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчать про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

У відповідності до узагальненого науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Київський районний суд м. Одеси, враховує практику Євпропейського Суду з прав людини ( пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігати будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від сусідів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Суд також наголошує, що строк накладення адміністративного стягнення сплив ще до надходження справи на розгляд до Київського районного суду м. Одеси.

За наведених об`єктивних обставин суд був позбавлений можливості розглянути справу у визначений законом строк.

Враховуючи, що визначений статтею 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 , вказаного правопорушення закінчився, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі ч. 1 п. 7 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 172-6, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП..

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. В. Войтов