Справа № 740/1340/26
Провадження № 3/740/358/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2026 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, стосовно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.03.2026 серії ВАД №945855, ОСОБА_1 14.03.2026 о 09-й годині 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлював образи та погрози, нецензурно лаявся, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , правопорушення вчинив повторно протягом року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений, клопотань про відкладення розгляду не подав, що згідно ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Потерпілою ОСОБА_2 подано заяву, у якій зазначила, що на даний час конфлікт між нею та ОСОБА_1 повністю врегульовано, вони примирилися, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до нього вона не має. Повідомила у заяві, що на даний час ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України після підписання контракту та виконує обов`язки із захисту держави. З урахуванням викладеного, відсутності конфлікту між сторонами та відсутності претензій, просить суд врахувати факт примирення сторін та закрити провадження у справі і розглянути заяву без її участі.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, для доведення вини ОСОБА_1 до суду подано: терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 14.03.2026; протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.03.2026, згідно якого ОСОБА_2 просила притягти брата ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 14.03.2026 щодо неї домашнього насильства психологічного характеру братом ОСОБА_1 ; письмові поясненнями ОСОБА_2 , у яких зазначено, що 14.03.2026 брат вчинив сварку вдома, чим завдав їй психологічного насильства, під час сварки брат взяв у руки кухонного ножа та демонстрував намір завдати собі тілесні ушкодження, але не зробив цього; письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначено, що в нього виник словесний конфлікт з сестрою, в адресу якої він виражався словами грубої нецензурної лайки; копію постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.02.2026 у справі №740/565/26, провадження №3/740/224/26, якою ОСОБА_1 піддано стягненню за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за вчинення 27.01.2026 домашнього насильства щодо матері ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Так, диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Як вбачається з матеріалів справи, між сестрою ОСОБА_2 1998 р.н., та її рідним братом ОСОБА_1 , 1999 р.н., мав місце словесний конфлікт за місцем спільного проживання, під час якого, ОСОБА_1 нецензурно виражався в її сторону, взяв у руки кухонного ножа та демонстрував намір завдати собі тілесні ушкодження.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що під час конфлікту ОСОБА_2 пережила відчуття небезпеки, емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, чи що конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 характеризувався значною перевагою сил ОСОБА_1 , подавленням волі ОСОБА_2 , її пригніченням.

За таких обставин матеріали справи не містять достатніх відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які підтверджують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 , зважаючи і на поданою нею до суду заяву про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 221, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І.М. Карпусь