cправа №947/8864/26
провадження №3/947/1141/26
П О С Т А Н О В А

30 березня 2026 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., у присутності секретаря судового засідання Гнатів К.Р.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника військової частини НОМЕР_1 Олійник Д.М.,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду від командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності солдата ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № А4770 1/2026 від 25.02.2026 року вбачається, що 30.01.2026 року після проходження стаціонарного лікування, матрос ОСОБА_1 , отримавши на руки виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.01.2026 року №325/143, в умовах особливого періоду, внаслідок особистої недбалості та недисциплінованості, поставивши власні інтереси над інтересами військової служби, повернувся до розташування військової частини ( АДРЕСА_2 , детальна адреса у постанові суду не зазначається у зв`язку із воєнним станом) лише 02.02.2026 року, без поважних причин, при цьому у період часу з 31.01.2026 по 01.02.2026 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з інтересами військової служби, тим самим скоїв невчасне повернення до військової частини з лікувального закладу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-11 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано:

1) копію акту службового розслідування від 25.02.2026 року відповідно до якого ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану;

2) копія витягу з наказу від 04.02.2026 року про призначення службового розслідування відносно ОСОБА_1 за фактом несвоєчасного повернення зі стаціонарного лікування;

3) копія витягу з наказу від 28.01.2026 року про зняття з продовольчого забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2026 року;

4) копія витягу з наказу від 02.02.2026 року про звільнення від виконання службових обов`язків з 02.02.2026 року по 07.02.2026 року ОСОБА_1 у зв`язку з поверненням зі стаціонарного лікування;

5) копія пояснень сержанта ОСОБА_2 щодо несвоєчасного прибуття зі стаціонарного лікування матроса ОСОБА_1 ;

6) копія пояснень матроса ОСОБА_1 , у яких він пояснив, що знаходився на стаціонарному лікуванні з 28.01.2026 у відділенні хірургії, 29.01.2026 його прооперували, після операції до нього зайшов лікар ОСОБА_3 та повідомив, що відпускає його додому до понеділка, але 02.02.2026 до 08.45 год., у цей час треба з`явитися на перев`язку. Інформація щодо виписки зі стаціонарного лікування йому не надавалася. 02.02.2026 о 08.45 год., прибувши на перев`язку йому надали виписний епікриз. Після прибуття до медичного пункту військової частини він віддав виписний епікриз старшому лейтенанту ОСОБА_4 , який запитав про його місцеперебування упродовж двох днів, після чого у медичному пункті його поінформували, що виписка була 30.01.2026 року. Він зателефонував лікарю ОСОБА_3 , який в свою чергу зателефонував до завідуючого відділенням з проханням переробити виписний епікріз, але той відмовився, у зв`язку з внесенням інформації в електронну базу. Тобто, лікар ОСОБА_3 також вважав, що дата виписки буде 02.02.2026 року.

7) копія рапорта ОСОБА_5 щодо несвоєчасного повернення зі стаціонарного лікування ОСОБА_1 у якому зазначено клопотання про призначення службового розслідування за цим фактом;

8) копія пояснень ОСОБА_4 від 12.02.2026 року щодо несвоєчасного повернення зі стаціонарного лікування ОСОБА_1 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 було доведено, що одразу після закінчення лікування йому необхідно прибути до розташування військової частини та доповісти командиру підрозділу про своє прибуття, а також надати медичні документи до медичного пункту.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснив, що дійсно несвоєчасно з`явися до військової частини, оскільки невірно зрозумів роз`яснення лікаря, який сказав йому прийти на перев`язку у понеділок (02.02.2026 року). Отже вважав, що до понеділка він перебуває на лікуванні та йому не треба повертатися на військову службу. Вину визнав, щиро каявся. Просив не призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки багато коштів витратив на операцію, також внаслідок вчинення ним порушення його позбавили премії, що є обтяжливим для нього, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Представник військової частини ОСОБА_6 у судовому засіданні просив звільнити ОСОБА_1 від відповідальності відповідно до ст.22 КУпАП, оскільки останнього вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено як премії так і додаткового грошового забезпечення за 2 місяці на суму 80000 гривень. Підтвердив, що на утриманні у ОСОБА_1 перебуває 2 неповнолітніх дітей. Додатково зауважив, що відсутність ОСОБА_1 не вплинула на боєздатність підрозділу та не спричинила негативних наслідків.

Частина 3 статті 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24 березня 1999 року (далі Статут), на військовослужбовців зокрема покладаються такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів.

Зі ст.16 Статуту вбачається, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Окрім цього, ст.128 Статуту передбачено, що солдат зобов`язаний виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Також, ст.262 Статуту передбачено, що у день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши докази по справі, заслухавши ОСОБА_1 , оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя робить висновок, що 30.01.2026 року, матрос ОСОБА_1 , отримавши після проходження стаціонарного лікування виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.01.2026 року №325/143, діючи умисно, повернувся до розташування військової частини 02.02.2026 року, тобто без поважних причин вчасно не з`явився на військову службу з лікувального закладу у період часу з 31.01.2026 року по 01.02.2026 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддя визнає щире каяття винного.

Водночас, суддя приймає до уваги, що за поясненнями представника військової частини, невчасне повернення ОСОБА_1 на військову службу не вплинуло на боєздатність підрозділу та не спричинило негативних наслідків, а військовослужбовець ОСОБА_1 усвідомив протиправність свого вчинку, має позитивну службову характеристику та до адміністративної відповідальності притягається вперше. Тож суддя робить висновок, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення носить малозначний характер.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, враховуючи принцип гуманності, з метою досягнення виховного впливу та попередження вчинення ОСОБА_1 правопорушень у майбутньому, суддя вважає, що обґрунтованим та достатнім буде обмежитися усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 33, 34, 35, 172-11, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП.

2. Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

3. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

4. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна