Справа № 570/173/26
Номер провадження 3/570/322/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з 8 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Семенівка, Чернігівської області, громадянина України, працюючого офіцером відділу об`єднаної вогневої підтримки управління ракетних військ і артилерії військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , документ, що посвідчує особу посвідчення офіцера НОМЕР_2 , видане 01.10.2022, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.4 ст.212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

19.03.2026 року в провадження судді Гладишевої Х.В. згідно розпорядження керівника апарату Рівненського районного суду Рівненської області І.Пилипаки щодо здійснення повторного автоматизованого розподілу справи від 19.03.2026 року надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №17/8-192 нт від 03.01.2026 року, встановлено, що 03.01.2026, п 09 год., співробітником СБ України полковником ОСОБА_2 , в ході виконання покладених на співробітників СБ України обов`язків, визначених Законами України «Про Службу безпеки України» та «Про контррозвідувальну діяльність», в службовому приміщенні військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено факт здійснення капітаном ОСОБА_1 незаконного копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Так, ОСОБА_1 несанкціоновано використовував на території військової частини НОМЕР_1 у службових цілях свій особистий мобільний телефон «moto g24 power», серійний номер UTAS34.82-113-2.

Будь-яких рапортів, реєстраційних форм, дозволів на його занесення та використання безпосередньо у службовій діяльності ОСОБА_1 не подавав. На момент перевірки ОСОБА_1 використовував зазначений мобільний телефон.

Встановлено, що у внутрішній пам`яті вказаного пристрою наявні електронні файли документів, які містять службову інформацію з грифом обмеження доступу «для службового користування» (гриф наданий на підставі Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію» (наказ ГШ ЗС України від 30.01.2023 №12), а саме: резолютивної частини бойового розпорядження командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади 21 армійського корпусу ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » СВ ЗС України (в/ч НОМЕР_4 ) за вересень 2025 року (містить вказівки командира щодо порядку здійснення доповідей старшому начальнику щодо різких змін обстановки в підрозділах оперативного підпорядкування, стані та положенні смуги оборони бригади, втрат особового складу, позицій, озброєння та бойової техніки); фотокопій аркушів журналу бойового чергування старшого оперативного чергового командного центру табу 21 армійського корпусу в період з 29.11.2025 на 30.11.2025 та з 30.11.2025 на 01.12.2025 (містять інформацію щодо складу чергової зміни КЦ штабу 21 армійського корпусу та підпорядкованих військових частин, діючих розпізнавальних груп у підсистемі бойового управління угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ЗС України).

Вказані документи обмеженого доступу були не санкціоновано скопійовані ОСОБА_1 для спрощення виконання покладених на нього службових обов`язків.

Дозволу командування, законних підстав для копіювання вказаних службових документів ОСОБА_3 не отримував.

Носій інформації - особистий мобільний телефон «moto g24 power», серійний номер UTAS34.82-113-2 не призначений для відпрацювання інформації з грифом обмеження доступу «для службового користування» (порушення ст. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», п.п. 4, 16 «Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 №373 та п.4.6-4.7 наказу Генерального штабу ЗС України від 07.05.2024 №187/ДСК «Про затвердження Інструкції з організації технічного захисту інформації у ЗС України»).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 здійснив незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.212-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання 23 березня 2026 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань до суду не подавав.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення, суд вважає, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід розглядати за відсутності вказаної особи та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд встановив наступне.

За приписами ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Диспозиція ч. 4 ст. 212-6 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді офіцера відділу об`єднаної вогневої підтримки управління ракетних військ і артилерії військової частини НОМЕР_1 .

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення №17/8-192 нт від 03.01.2026 року ОСОБА_1 , вчинивши наведені у протоколі дії, фактично незаконно скопіював інформацію, яка зберігалася в інформаційних системах в електронній формі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №17/8-192 нт від 03.01.2026 року, актом огляду від 03.01.2026 року, протоколом №17/8-191нт від 03.01.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.01.2026 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 03.01.2026 року, функціональними обов`язками офіцера групи організації функціонування пунктів управління командного центру штабу військової частини НОМЕР_1 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №38 від 23.03.2025, службовою характеристикою, посвідченням офіцера НОМЕР_2 , доказами, які містяться на МНІ DVD-R диску.

Також в матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_1 від 03.01.2026 року в якій зазначено про те, що він свою вину у вчиненому визнає в повному обсязі.

Таким чином, дослідженими у суді належними і допустимими доказами, повністю підтверджується той факт, що ОСОБА_1 своїми діями, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Керуючись, ст.ст.7, 9, ч.4 ст.212-6, ст.245, ст.255, ст.280 КУпАП, ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Повний текст постанови складено 25 березня 2026 року.

Суддя Гладишева Х.В.