Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9589/25 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В.
Номер провадження №33/4805/352/26
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Єгорова Сергія Олександровича, потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого - адвоката Крижанівського Володимира Петровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2025 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2025 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Крижанівський В.П., в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою та такою, що прийнята судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. На думку захисника, розглядаючи справу, суд першої інстанції неповно з`ясував обставин справи та не надав належної оцінки зібраним доказам. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення вимог Правил дорожнього руху, зокрема п.2.3 б) ПДР, фактично прийнявши позицію останнього, незважаючи на те, що його пояснення не є логічними та послідовними. Вказує, що водій ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не був уважним за кермом та, виявивши перешкоду, не вжив заходів до зменшення швидкості, натомість здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Також зазначає, що суд безпідставно відхилив доводи сторони потерпілого щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3 б) та п.12.3 Правил дорожнього руху України та не встановив належним чином причинно-наслідковий зв`язок між його діями та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. В обґрунтування клопотання вказав, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 10.10.2025, що підтверджується відповідною розпискою.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.2.3 б) Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 429069 від 20.08.2025, вбачається, що ОСОБА_1 , 20.08.2025 о 15 год 45 хв по вул. Вітрука, 6Б, в м. Житомир, керуючи транспортним засобом «Audi A7», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не був уважним за кермом в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.1,2).

Водію ОСОБА_1 інкриміновано порушення ним пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

На місці ДТП ОСОБА_1 пояснив, що він рухався на транспортному засобі «Audi A7», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Вітрука в напрямку району Польова по головній дорозі. З «Фаворита» виїхав автомобіль «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_2 , який, здійснивши рух на головну дорогу, не надав перевагу в русі, через що він намагався уникнути зіткнення та виїхав на зустрічну смугу руху. В подальшому водій продовжив рух в нього, не намагаючись уникнути зіткнення (а.с.4).

В суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він у час та місці, зазначених у протоколі, керуючи транспортним засобом «Audi A7», рухався зі швидкістю 50-60 км/год по лівій смузі, оскільки на правій стояв припаркований вантажний автомобіль. Приблизно за 100 метрів побачив, як праворуч на головну дорогу виїжджає автомобіль «Nissan Leaf». З метою запобігання зіткненню відвернув свій автомобіль ліворуч, однак зіткнення уникнути не вдалося. Саме зіткнення відбулося вже на зустрічній смузі. Вважає, що причиною ДТП є порушення водієм «Nissan Leaf» Правил дорожнього руху, який не надав йому переваги в русі під час виїзду з прилеглої території на головну дорогу.

На місці ДТП потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що виїжджав з «Вітрука, 6 Б», ліворуч стояв припаркований автомобіль, інший автомобіль заїжджав, пропускаючи його. Коли він майже виїхав на проїзджу частину та став у свій ряд, на великій швидкості автомобіль Audi вдарив його транспортний засіб на зустрічній смузі правого ряду. Після удару автомобіль Audi розвернуло в інший бік (а.с.5).

В суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що у час та місці, зазначених у протоколі, керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», виїжджав з прилеглої території на головну дорогу по вул. Вітрука в м. Житомирі та виконував поворот ліворуч. Пересвідчився у відсутності транспортних засобів. Побачив ліворуч на відстані за 200 метрів від нього «Audi A7». Після того, як перетнув дві смуги руху та вже виїхав на ліву смугу зустрічного руху відбулося зіткнення з автомобілем «Audi A7», якого перед цим бачив ліворуч.

Досліджені судом докази, зокрема відеозапис, схема місця дорожньо-транспортної пригоди та пояснення учасників події, дають можливість встановити загальний механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, зазначені докази не містять достатніх та беззаперечних даних для однозначного висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 порушення вимог Правил дорожнього руху України та причинного зв`язку з настанням ДТП.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю двох транспортних засобів, один із яких під керуванням ОСОБА_2 виїжджав з прилеглої території на головну дорогу, тоді як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався по головній дорозі та мав перевагу в русі.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , які узгоджуються з відеозаписом, у момент виникнення небезпеки він вжив заходів, спрямованих на уникнення зіткнення, зокрема здійснив маневр відхилення транспортного засобу ліворуч.

Зазначені обставини були предметом оцінки суду першої інстанції та в сукупності з іншими доказами підтверджують правильність висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 беззаперечного порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України та перебування таких дій у причинному зв`язку з настанням ДТП, також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Встановлення обставин щодо технічної можливості уникнення дорожньо-транспортної пригоди шляхом своєчасного зменшення швидкості транспортного засобу потребує спеціальних знань та, як правило, здійснюється за результатами відповідних експертних досліджень.

У матеріалах справи такі докази відсутні, клопотання про призначення відповідної експертизи сторонами не заявлялися, у зв`язку з чим наявні у справі докази не дають підстав для висновку поза розумним сумнівом про порушення ОСОБА_1 вимог п.12.3 ПДР України та перебування таких дій у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Надана представником потерпілого та долучена до матеріалів справи постанова Житомирського апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі №296/9588/25 не має преюдиційного значення для вирішення цієї справи, оскільки не встановлює обставин, які є обов`язковими для суду, що розглядає дане провадження. Викладені у ній висновки мають оціночний характер, а тому не можуть бути покладені в основу висновків суду у цій справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не містять даних, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Крижанівського Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2025 року, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич