П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2026 р. Справа № 596/1759/25

Провадження № 3/596/40/2026

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з відділення поліції №3 Чортківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, не працюючу, за ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

10.12.2025 року біля 16:00 год. ОСОБА_1 , за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: обзивала її нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, виганяла з дому, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Правопорушниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, суд вживав заходів щодо виклику її в судове засідання. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, а тому є підстави розглянути справу у її відсутності по наявних доказах, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги поведінку особи, яка притягається до відповідальності, яка ухилившись від суду, не бажала особисто приймати участь в розгляді справи, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У відповідності до ч. 1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Частиною 3 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 173-2 КУпАП, доводиться: письмовим поясненнями ОСОБА_1 від 12.12.2025 року, згідно яких вину у вчиненому визнала та пояснила, що дійсно 10.12.2025 року біля 16:00 год. перебуваючи в п`яному вигляді вона обзивала свою матір ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, виганяла її з дому; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.12.2025 року, яка підтвердила факт вчинення дочкою ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства психологічного характеру, обзиваючи її нецензурною лайкою, кричала, погрожувала фізичною розправою в наслідок чого вона вимушена була піти з будинку. Додатково вказала, що дочка спричинила шкоду її психологічному здоров`ю, оскільки вона почала боятися її та боятися за своє здоров`я; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА№653289 від 12.12.2025 року; копією постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного та враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушницю, посередню характеристику з місця проживання, вважаю, що адміністративне стягнення слід обрати у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 401, ч.3 ст. 173-2, ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді 1020 (одна тисяча двадцять) гривень штрафу (ГУК у Терн.обл/тг смт.Гусятин/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок отримувача: UA0019661; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 грн (дві тисячі сорок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 18.03.2026.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК