Справа № 352/349/26
Провадження № 3/352/143/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції ( далі- НАЗК) про притягнення

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за частиною першою статтею 172-6 кодексу України про адміністративні правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:

Головним спеціалістом Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 10 лютого 2026 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

- ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини другої статті 45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме 19 серпня 2024 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 172-6 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Рух провадження

16 лютого 2026 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду та призначений для розгляду по суті на 27 лютого 2026 року.

27 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 06 березня 2026 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_1 , ухвалено здійснити привід ОСОБА_1 , а також зупинено строк розгляду справи до явки ОСОБА_1 в судове засідання.

06 березня 2026 року ОСОБА_1 з`явилась в судове засідання, в зв`язку із чим строк розгляду справи поновлено.

3.Позиція сторін

Особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначила, що у неї відсутні будь-які клопотання, правовою допомогою адвоката користуватись не бажає та вважає за можливе проводити розгляд справи.

Зазначила, що дійсно несвоєчасно подала декларацію, оскільки продовжувала передавати інші документи і справи при звільненні, був великий стрес, не пам`ятає, щоб підписувала зобов`язання про подачу декларації. Зазначає, що отримувала із НАЗК запрошення з`явитись для складення протоколу, однак не з`явилась в зв`язку із значною відстанню між Івано-Франківськом та Києвом.

Прокурор Івано-Франківської окружної прокуратури Магулій І.В. ( далі Прокурор), яка бере участь на підставі доручення керівника органу прокуратури, просила визнати ОСОБА_1 винуватою та призначити стягнення у вигляді 850 гривень.

Докази, досліджені під час судового розгляду:

3.1 Пояснення ОСОБА_1 які викладені в пункті 3 цієї Постанови

3.2 Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини другої статті 45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме 19 серпня 2024 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

Скріншот, згідно із яким ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2023 рік - 19 серпня 2024 року

Послідовність дій ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі декларацій за період часу з 01 січня по 20 серпня 2024 року, згідно із якою ОСОБА_1 вчиняла дії щодо подачі декларації виключно 19 серпня 2024 року.

Вимога уповноваженої особи НАЗК, скерована 22 жовтня 2025 року до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про надання інформації та документів щодо ОСОБА_1 .

Відповідь Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на вимогу, яка надійшла до НАЗК 24 жовтня 2025 року

Особова картка ОСОБА_1 , згідно із якою вона звільнилась 21 квітня 2023 року

Паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 .

Накази про призначення та переведення ОСОБА_1 .

Попередження ОСОБА_1 про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», яке містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення

Наказ № 1029/03 від 18 квітня 2023 року

Згідно із текстом наказу, ОСОБА_1 звільнена з посади начальника Тисменицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківській області з 21 квітня 2023 року.

Ознайомлення ОСОБА_1 про необхідність подання декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», із яким ОСОБА_1 ознайомлена 21 квітня 2023 року, про що свідчить її підпис

Запрошення, скеровані НАЗК 07 та 20 січня 2026 року ОСОБА_1 про явку 21 січня та 10 лютого 2026 року для надання пояснень та, у разі наявності підстав, складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Докази вручення ОСОБА_1 вищевказаних запрошень

У відкритому доступі на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за посиланням https://public.nazk.gov.ua/documents/list?q=%D0%B3%D1%80%D0%B0%D0%B1%D0%B5%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D0%BA+%D1%96%D1%80%D0%B8%D0%BD%D0%B0+%D0%BC%D0%B8%D1%85%D0%B0%D0%B9%D0%BB%D1%96%D0%B2%D0%BD%D0%B0&date_from=&date_to= досліджено декларацію щорічну за 2024 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подану ОСОБА_1 19 серпня 2024 року

4. Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суддя вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, розповсюджуються такі ж гарантії, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції №1 (міста Тисмениці) в Івано-Франківській області.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 кодексу України про адміністративні правопорушення.

щодо підсудності розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 276 кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі Закон) електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Таким чином, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є електронним документом, в зв`язку із чим на нього поширюються відносини, що регулюються Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, електронна комунікаційна, інформаційно-комунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до частини першої статті 4 Розділу ІІ Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Відповідно до пункту 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 р. № 265, особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, вважається відправленою особою за їх місцем проживання, яким, згідно із зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є місто Тисмениця Івано-Франківської області.

В зв`язку із викладеним, Суддя вважає, що справа підсудна Тисменицькому районному суду Івано-Франківської області.

щодо несвоєчасності подання декларації

Відповідно до частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

ОСОБА_1 працювала на посаді начальника Тисменицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом на якого поширюється дія Закону як на державного службовця і мала подати відповідні декларацію після звільнення за 2023 рік в строк до 31 березня 2024 року відповідно.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 подала декларацію 19 серпня 2024 року, що підтверджується роздруківкою із сайту, декларацією, а також поясненнями самої ОСОБА_1 в судовому засіданні

На підставі викладеного, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вона несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функції державної влади.

5. Щодо строків розгляду справи

Протокол складено посадовою особою НАЗК, тобто органом, якому подаються декларації шляхом заповнення у відповідному реєстрі.

В зв`язку із викладеним, Суддя вважає, що органу, посадовою особою якої складено протокол, стало відомо про несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації з моменту її подачі, а саме 19 серпня 2024 року.

Протокол про адміністративне правопорушення складено 10 лютого 2026 року.

Суддя погоджується із доводами особи, якою складено протокол, щодо необхідності часу для збирання доказів та аналізу зібраних фактичних даних для прийняття рішення шодо наявності або відсутності підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В той же час останньою датою отримання НАЗК доказів у справі є 24 жовтня 2025 року, а саме отримання з Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України документів, що підтверджують факт перебування ОСОБА_1 на відповідній посаді та ознайомлення її із вимогами антикорупційного законодавства.

Посадовою особою НАЗК, якою складено протокол, а також Прокурором, не надано до суду доказів, які б були отримані НАЗК після 24 жовтня 2025 року.

Сама ОСОБА_1 до складення протоколу будь-яких пояснень по суті не надавала та не з`явилась до НАЗК для надання пояснень.

Таким чином, особою, уповноваженою на складення протоколу та Прокурором не надано до суду будь-яких доказів щодо відсутності у суб`єкта поважних причин порушення термінів подання, які б були отримані після 24 жовтня 2025 року.

Відповідно, з 24 жовтня 2025 року (моменту отримання доказів з Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) до 10 лютого 2026 року (моменту складення протоколу) посадовою особою, уповноваженою на збирання доказів, не отримано будь-яких нових доказів, які б не перебували в її розпорядженні станом на 24 жовтня 2025 року та наявність яких б унеможливила складення протоколу 24 жовтня 2025 року.

Прокурор, який вважає датою виявлення правопорушення 10 лютого 2026 року, не наводить будь-яких доказів щодо отримання інформації про події та факти, що мають стосунок до вчиненого правопорушення, після 24 жовтня 2025 року .

За таких обставин, Суддя вважає, що у вказаному конкретному випадку посадовою особою, уповноваженою на складення протоколу, виявлено порушення саме в день отримання нею доказів з Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України , тобто 24 жовтня 2025 року.

Суддя не бере до уваги посилання особи, якою складено протокол, на лист Касаційного кримінального суду від 21 вересня 2021 року та лист від 09 квітня 2021 року, оскільки відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судами мають враховуватись при застосуванні норм права виключно висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, а не в листах, на які посилається особа, якою складено протокол.

Особа, якою складено протокол, а також Прокурор не посилаються на будь-які висновки, викладені в постанові Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення регулюється главою 22 КУпАП.

Відповідно до статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, стадія розгляду справи завершується дослідженням доказів та вирішенням клопотань, після чого розпочинається наступна стадія - винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, порядок якої регулюється главою 23 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП, яка міститься в главі 23 цього Кодексу, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган виносить постанову по справі.

Таким чином, законодавець розрізняє стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення, винесення постанови по справі та стадію оскарження постанови по справі, яка регулюється статтею 24 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 38 кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Подія, за якою складено протокол в цій справі, відбулась 19 серпня 2024 року, а виявлено правопорушення 24 жовтня 2025 року.

Відповідно визначений статтею 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення в цій справі спливає 24 квітня 2026 року та провадження у справ підлягає закриттю, якщо станом на 24 квітня 2026 року розгляд справи про адміністративне правопорушення не буде завершено.

Розгляд справи в цій справі завершено 06 березня 2026 року, після чого Суд перейшов до стадії винесення постанови.

Відповідно, на момент завершення розгляду справи про адміністративне правопорушення строки накладення адміністративного стягнення в цій справі не закінчились, в зв`язку із чим підстави для закриття провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП відсутні.

5. Щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкцією частини першої статті 172-6 кодексу України про адміністративні правопорушення передбачений такий вид адміністративного покарання, як штраф в розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних доходів громадян.

При обранні виду стягнення Суддя враховує особу, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, шкода будь-яким особам внаслідок правопорушення не спричинена, в зв`язку із чим Суддя вважає, що достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення та завданням кодексу України про адміністративні правопорушення буде призначення адміністративного стягнення у мінімальному розмірі визначеному санкцією статті, а саме штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

6. Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3328 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3328х0.2=665 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО