Справа № 127/366/26
Провадження № 3/127/111/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№556941 від 02.01.2026 року вбачається, що 01 січня 2026 року о 23 годині 45 хвилин у місті Вінниця, по проспекту Юності, 77, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Arteon, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: вираженим тремтінням пальців рук, розширеними зіницями, які не реагують на світло, неприродною блідістю обличчя. На законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у повному обсязі як на місці зупинки транспортного засобу, так і від проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я.

Вказана подія безперервно фіксувалася за допомогою портативних нагрудних відеореєстраторів працівників поліції № 473834, № 470742.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції/

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Сивенюк О.М. повідомив про те, що його підзахисний не визнає вину та просив на підставі поданого ним клопотання закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У своїх запереченнях зазначив, що викладені у протоколі серії ЕПР1 № 556941 від 02.01.2026 року обставини не відповідають дійсності, а зібрані у справі докази є неналежними та недопустимими.

Захист звернув увагу суду на те, що матеріали справи містять, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, також рапорт працівника поліції від 02.01.2026 року та відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів, однак, на думку сторони захисту, вказані докази не підтверджують належним чином факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зокрема, захист зазначив, що рапорт працівника поліції не може розглядатися як належний та достатній доказ вини особи, оскільки складений службовою особою, яка є стороною обвинувачення, та відображає виключно суб`єктивне сприйняття події.

Щодо відеозаписів, сторона захисту вказала, що вони не містять беззаперечних доказів факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а також не фіксують у повному обсязі обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також захист наголосив, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що вимога працівників поліції про проходження огляду була законною та висловлена з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема у частині дотримання процедури, передбаченої ст. 266 КУпАП.

Крім того, сторона захисту вказала на відсутність належного підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 об`єктивних ознак наркотичного сп`яніння, які б давали підстави для направлення його на відповідний огляд.

У зв`язку з викладеним, захист вважає, що сукупність наданих суду доказів, у тому числі протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції та відеозаписи, не відповідає критеріям належності, допустимості та достатності, а тому не може бути покладена в основу висновку про винуватість особи.

На підставі викладеного, сторона захисту просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, а також пояснення працівників поліції, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. (п. 8 Порядку).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№556941 від 02.01.2026 та зазначено вище, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Судом встановлено, що 01 січня 2026 року о 23 годині 45 хвилин у місті Вінниця по проспекту Юності, 77, працівниками патрульної поліції під час несення служби у складі наряду було зупинено транспортний засіб марки Volkswagen Arteon, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зупинка транспортного засобу була здійснена у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України, а саме експлуатацією транспортного засобу із забрудненим номерним знаком, що унеможливлювало його чітку ідентифікацію.

Під час спілкування з водієм працівниками поліції у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя.

У зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, працівниками поліції водію ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема у закладі охорони здоров`я КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка» за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109.

Незважаючи на законні вимоги працівників поліції, ОСОБА_1 , усвідомлюючи правові наслідки своїх дій, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Факт виявлення ознак сп`яніння, висловлення вимоги про проходження огляду, а також відмова водія від його проходження зафіксовані за допомогою нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, записи з яких долучені до матеріалів справи та досліджені судом у судовому засіданні.

Крім того, зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556941 від 02.01.2026 року, рапортом працівника поліції від 02.01.2026 року, а також іншими матеріалами справи, які в їх сукупності узгоджуються та взаємно доповнюють один одного.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, а також пояснення працівників поліції, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, а саме:

?протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556941 від 02.01.2026 року;

?рапортом працівника поліції від 02.01.2026 року;

?відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції;

?поясненнями працівників поліції, наданими у судовому засіданні.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо неналежності та недопустимості зазначених доказів, суд зазначає, що вони є необґрунтованими. Зокрема, посилання захисту на те, що рапорт працівника поліції не може бути доказом у справі, не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП рапорт є допустимим доказом і підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами.

Доводи сторони захисту про відсутність належної відеофіксації події спростовуються дослідженими у судовому засіданні відеозаписами, на яких чітко зафіксовано:

?факт перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу;

?наявність у нього ознак сп`яніння;

?неодноразове висловлення законної вимоги пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

?відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, усвідомлену та добровільну.

Судом встановлено, що працівники поліції, допитані у судовому засіданні, надали послідовні, узгоджені пояснення, які повністю відповідають обставинам, викладеним у протоколі та рапорті. Вони підтвердили, що ОСОБА_1 був затриманий в зв`язу із забрудненими номерами, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, незважаючи на роз`яснення працівниками поліції правових наслідків такої відмови.

Таким чином, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була усвідомленою, добровільною та чітко зафіксованою, що повністю підтверджується наявними доказами.

Доводи захисту про відсутність факту керування транспортним засобом та недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими доказами, відеозаписами та поясненнями працівників поліції.

Суд також враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає не лише у разі керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а й у разі відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тому сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за наявності законної вимоги працівника поліції є достатньою підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про його безпідставність, оскільки доводи захисту спростовуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на вищевикладене та зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, ігноруючи загальноприйнятими нормами поведінки та співжиття в суспільстві, легковажно дозволив собі керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, його ставлення до вчиненого адміністративного правопорушення, невизнання своєї вини, суд вважає за доцільне, з метою недопущення повторного вчинення ОСОБА_1 грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час вчинення правопорушення складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, з ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 21, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 221, 276, 279, 283 -284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: