ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/8847/25 Головуючий в 1 інст. Добрєв М.В.
Провадження №33/807/385/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 1 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 29 вересня 2025 року о 08-15 годині у м. Запоріжжі на перехресті вул. Дніпровське шосе та вул. Освітньої, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ LANOS» д/н НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, різко змінив напрямок руху, не впевнився в безпеці та допустив зіткнення з автомобілем «АВ СПЛАВ G031BY-05, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмована ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вона є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування зазначив, що суд неправильно встановив фактичні обставин ДТП, оскільки дійшов висновку, що він нібито здійснював обгін на перехресті, що стало причиною ДТП.

Вказав, що автомобіль «АВ Сплав СОЗВУ-05», д/н НОМЕР_2 , рухався у крайній правій смузі, у зв`язку з тим, що транспорт має не стандартні габарити, а саме довжину, перед початком зіткнення водій даного авто різко змінив напрямок руху та здійснив поворот ліворуч із правої смуги для можливості розвороту, що прямо заборонено п. 10.4 ПДР України,

Наголошує, що його дії відповідали п. 12.1 ПДР він рухався в своїй смузі з безпечною швидкістю. Отже вважає, що саме інший водій порушив ПДР, створивши аварійну ситуацію, не увімкнув поворот ліворуч за 50 метрів, з урахуванням правил ПДР не завчасно перестроївся з правої смуги в ліву для скоєння розвороту або повороту, не пропустив транспорт, який рухався по лівій смуги, що підтверджує відео з матеріалів справи.

Звернув увагу, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили те, що автомобіль іншого водія почав поворот ліворуч із правої смуги, а його автомобіль рухався рівномірно у лівій смузі без зміни напрямку. Також проігнорований той факт, що взагалі не був увімкнутим поворот ліворуч іншим водієм, що підтверджує відео з матеріалів справи, останній не завчасно перестроївся з правої смуги в ліву для скоєння розвороту, або повороту, не пропустив транспорт, який рухався по лівій

Вважає, що суд необґрунтовано визнав наведені покази «критичними», не навивши логічного обґрунтування, інших показів які спростували покази свідків в матеріалах справи відсутні. Отже, суд порушив вимоги ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів та не навів мотивів відхилення показань свідків.

Стверджує, що відеозапис не був повноцінно досліджений суддею. В оскаржуваній постанові відсутній опис ключових моментів відео, не зазначено, на якій секунді відео нібито видно «обгін». Між тим, на відео не зафіксовано обгін, а тільки випередження по лівій смузі. Крім того, даний факт підтверджує удар у передню частину автомобіля «АВ Сплав СО3 1ВУ -05», д/н НОМЕР_2 , що даний автомобіль просто повернув наліво, саме під його автомобіль, а траєкторія удару та руху його автомобіля та його зупинка, чітко підтверджує, що удар був на лівій смузі, а його автомобіль змінив напрямок саме після удару, опинившись частково на зустрічній смузі.

Просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 1 грудня 2025 року, провадження в справі за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що копію оскаржуваної постанови отримав 2 грудня 2025 року та в межах 10-денного строку звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 1 грудня 2025 року ним пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 1 грудня 2025 року.

Враховуючи належне повідомлення іншого учасника дорожньої-транспортної пригоди ОСОБА_2 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи та присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_2 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478220 від 9 жовтня 2025 року вбачається, що водію ОСОБА_1 було інкриміновано, що 29 вересня 2025 року о 08-15 годині у м.Запоріжжі на перехресті вул. Дніпровське шосе та вул. Освітньої він, керуючи автомобілем «ЗАЗ LANOS» д/н НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, різко змінив напрямок руху, не впевнився в безпеці та допустив зіткнення з автомобілем «АВ СПЛАВ G031BY-05, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмована ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 інкримінується порушення п.п. 12.1, 10.1 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій транспортного засобу повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Положеннями п. 12.1 ПДР України закріплено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суддя апеляційного суду не погоджується із висновком судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки порушення ним п.п. 12.1, 10.1 ПДР України матеріалами справи не підтверджується.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Пояснив, що здійснював рух у лівій смузі проїзної частини дороги, водій транспортного засобу ІVECO для збільшення радіусу розвороту перед перехрестям перестроївся в праву смугу руху, при цьому покажчик повороту вліво не увімкнув. Коли їх транспортні засоби зрівнялися, водій ІVECO несподівано почав здійснювати розворот ліворуч, він намагався прийняти положення вліво з метою зменшення шкоди від зіткнення, однак йому не вдалося. Вказав, що у нього не було жодних перешкод для здійснення руху.

Суддею апеляційного суду був досліджений відеозапис події, який повністю засвідчує пояснення ОСОБА_1 про події дорожньої - транспортної пригоди. Зокрема встановлено, що ОСОБА_1 дійсно рухався в лівій смузі руху, напрямку свого руху він не змінював. Доказів порушення ним швидкісного режиму матеріалами справи не встановлено.

Натомість, водій «АВ СПЛАВ G031BY-05, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , рухаючись у правій смузі руху, розпочав маневр розвороту вліво, де рухався ОСОБА_1 , чим створив йому небезпеку для руху, що стало наслідком ДТП.

ОСОБА_1 як водій, не міг передбачити раптових намірів іншого учасника ДТП здійснити розворот в його смугу руху, адже він вправі був розраховувати, що ОСОБА_2 буде дотримуватися правил дорожнього руху (п. 1.4 ПДР України) та перед виконанням цього маневру надасть йому перевагу в русі.

Дані обставини підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, зокрема:

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана понятими без зауважень, характером пошкоджень транспортних засобів, механіки їх виникнення (а.с. 3);

- протоколом огляду дорожньої-транспортної пригоди (а.с. 6-10);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , який вказав, що на регульованому перехресті, ТЗ ІVECO НОМЕР_2 рухався у правій смузі руху та з правої смуги без покажчика повороту почав повертати ліворуч на прохідну. В цей час ТЗ «ЗАЗ LANOS» д/н НОМЕР_1 рухався у лівій смузі прямо (а.с. 11);

- фотознімками події (а.с. 20-24, 31-37);

- відеозаписом події (а.с. 25).

За вищенаведених обставин, суддя апеляційного суду не вбачає підстав для висновку, що ОСОБА_1 було порушено п.п. 12.1., 10.1. ПДР України, у зв`язку з чим його дії не можуть бути кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, а тому постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 124, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 1 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 1 грудня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/8847/25