Номер провадження 33/816/1056/26 Суддя-доповідач Косолап М. М.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М.М., за участю секретаря Сіденко К.Л., захисника Хараїм О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.02.2026, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.02.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 грн. 60 коп.

Судом установлено, що 25.10.2025 о 01-33 год у м. Суми по вул. Харківська, поблизу буд. 79 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту позитивний 1,74 ‰. Із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 не погодився та відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку у медичному закладі, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.02.2026, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою і просила апеляційну скаргу задовольнити, постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП або вирішити питання щодо можливості призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції поверхнево розглянуто справу, не здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, з підстав того, що:

- матеріали справи не містять передбачені частиною 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , тому вимога працівника патрульної поліції про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була безпідставною та протиправною;

- працівниками поліції не роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, хоча ОСОБА_1 неодноразово цікавився детальною процедурою. Поліцейські своїми діями ввели в оману останнього щодо порядку огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, чим створили хибне уявлення про такий порядок, отже спровокували його до відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я;

- працівниками поліції не дотримано встановленого законом порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до статті 266-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, процедура огляду відповідно до частини 9 статті 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановленим законом;

- в матеріалах справи відсутнє письмове направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, яке містить відомості про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом вказаного направлення та таке вручалось останньому під підпис.

Позиція учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник Хараїм О.В. підтримала доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не повідомив суд про причини свого неприбуття, що відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Мотиви суду.

Вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП).

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на фактичних даних досліджених доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2025 (а.с.1), тесту з позитивним результатом 1,74 ‰ (а.с.3); акту огляду на стан сп`яніння (а.с. 4), матеріалах відеофіксації події (а.с.9).

На підставі вказаних доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення відповідного рішення, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 25.10.2025, о 01.33 год, в м. Суми по вул. Харківська, поблизу буд. 79 керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту позитивний 1,74 ‰. Із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 не погодився та відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху).

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок для водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.

Щодо зупинки транспортного засобу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відеозаписом, твердження сторони захисту про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки автомобіль був зупинений під час комендантської години, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, патрулям на території, де встановлено особливий режим, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема перевіряти в осіб документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти до органів або підрозділів Національної поліції для встановлення особи.

Відтак, доводи апеляційної скарги про безпідставність та протиправність вимоги працівників поліції про проходження огляду з порушенням закону, а саме зупинкою транспортного засобу за відсутності законних підстав, визначених у частині 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Щодо порядку проведення огляду.

Згідно з вимогами частин 2-3 статті 266 КУпАП та пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться:

1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);

2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 статті 266 КУпАП).

Згідно з пунктами 2,3 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у останнього поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка що не відповідає обстановці, що було підставою для проведення огляду на стан сп`яніння, запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній погодився.

На відеозаписах, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, зафіксовано, як працівники поліції неодноразово пропонують пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки (clip-0, час відтворення 01:36:43; 01:40:45; 01:44:39), на що останній погодився, поліцейська продемонструвала герметично запакований прилад Drager, роз`яснила процедуру огляду (clip-0, час відтворення 01:45:04). Результат огляду ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 становив 1,74 проміле, останній не погодився з результатом. До найближчого закладу охорони здоров`я прослідувати відмовився (clip-0, час 01:55:10).

У відповідній графі Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 вказав не згоден, поставив свій підпис, заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, не висловлював.

Матеріали відеозапису в повній мірі підтверджують дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, що відповідає вимогам статті 266 КУпАП.

Відеозаписом, наявним у матеріалах справи, підтверджено, що після проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції роз`яснила ОСОБА_1 його право у разі незгоди з отриманим результатом пройти відповідний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. При цьому, працівники поліції не спонукали ОСОБА_1 до прийняття рішення про згоду з результатом огляду, жодного разу не відмовляли його від поїздки до медичного закладу та не висловлювали будь-яких погроз, зокрема щодо повідомлення у військову частину. Оцінивши обставини справи, зміст діалогу сторін у їх сукупності та загальний контекст розмови, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що висловлювання працівників поліції, зокрема «протокол про адміністративне правопорушення буде складено у будь-якому випадку» та «підписуйте і не морочте голову», не можуть розцінюватися як підбурювання до погодження з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу. Зазначена фраза «підписуйте і не морочте голову» стосувалася підписання документів за результатами проведеного огляду на місці зупинки та була зумовлена тим, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не міг визначитися зі своїми поясненнями в акті огляду, і жодним чином не стосувалася його права на проходження огляду в медичному закладі.

Зазначені обставини не спростовують наявність в його діях порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про наявність провокації з боку працівників поліції, неналежне роз`яснення порядку проходження огляду та нібито спонукання ОСОБА_1 погодитися з результатами огляду на місці є необґрунтованими, спростовуються наявними у справі доказами та не дають підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , як військовослужбовця.

Відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Згідно зі статтею 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів правдиться огляд, зокрема військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (частина 2 статті 266-1 КУпАП).

Посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів проводиться огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (частина 3 статті 266-1 КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2025 серії ЕПР1 №493270 та відеозапису транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у АДРЕСА_2 , тобто поза межами території будь-якої військової частини.

ОСОБА_1 зазначив поліцейським, що є військовослужбовцем, не повідомляв про виконання обов`язків військової служби, а матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, того що 25.10.2025 о 01 год 33 хв він виконував обов`язки військової служби, у розумінні частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема перебував на шляху прямування на службу або зі служби, під час службової поїздки, повернення до місця служби; перебування поза військовою частиною відповідало обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Довідка від 27.09.2025, видана командиром військової частини ОСОБА_1 , підтверджує факт перебування на військовій службі за призовом під час мобілізації, проте не підтверджує факт того, що під час зупинки транспортного засобу водій виконував обов`язки військової служби.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 безпосередньо знаходився при виконанні своїх службових обов`язків, як військовослужбовець ЗСУ, а тому підлягав огляду, відповідно до положень статті 266 КУпАП, як особа, яка керувала транспортним засобом, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

За встановлених обставин, відсутні підстави для визнання огляду ОСОБА_1 недійсним, згідно з частиною 9 статті 266-1 КУпАП, як просить захисник.

Апеляційний суд не вбачає підстав для врахування наведених захисником постанов місцевих та апеляційних судів, оскільки відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Щодо направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом 8 розділу І Інструкції № 1452/735 визначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Форма направлення передбачає зазначення результатів огляду, проведеного поліцейським та за допомогою чого проводився огляд.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, тому направлення для проходження огляду у закладі охорони здоров`я, яке адресоване закладу охорони здоров`я йому правомірно не вручалося.

Крім того, суд першої інстанції не посилався на вказане направлення як на доказ вини ОСОБА_1 та не покладав його в основу прийнятого рішення. Відтак доводи щодо неналежного оформлення чи невручення такого направлення не мають правового значення для правильності висновків суду та не впливають на обґрунтованість постановленого рішення.

Щодо призначення більш м`якого покарання.

Щодо доводів апеляційної скарги про призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, апеляційний суд зазначає наступне.

За приписами частини 1 статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

При застосуванні адміністративного стягнення до ОСОБА_1 наведені положення судом першої інстанції дотримані.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Додаткове адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті - позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами передбачено як обов`язкове стягнення, його застосування не віднесено до судової дискреції (судового розсуду), а тому підлягає обов`язковому застосуванню.

Стягнення до ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення накладено відповідно до вимог статті 33 КУпАП у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, визначенні у статтях 34, 35 КУпАП суддею першої інстанції не встановлені.

Наведені захисником обставини щодо особи ОСОБА_1 проходження ним військової служби, наявність статусу учасника бойових дій, нагородження та відзнаки (грамота командира військової частини «За патріотизм, професіоналізм, самовідданість і мужність», відзнака президента України «За оборону України», відзнака Міністра оборони України «Хрест доблесті», нагрудний знак «Золотий хрест») не можуть бути підставою для не застосування додаткового стягнення, передбаченого санкцією частини 1 статті 130 КУпАП - позбавлення права керування транспортними засобами.

Апеляційний суд переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції розглянув справу на підставі доказів зібраних особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, надавши їм відповідну оцінку, визнавши їх достатніми у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статі 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.

Керуючись статтею 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.02.2026 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуКосолап М. М.