Справа № 352/134/26
Провадження № 3/352/97/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції УПП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 17 січня 2026 року о 20 год 06 хв в с. Старі Кривотули, дорога Н-10 127 км керував транспортним засобом Nissan Almera н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 7510, результат 0,45 проміле, тест 1307, водій з результатом згідний, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав і пояснив, що ввечері 17 січня 2026 року до нього зателефонували знайомі і попросили приїхати, забрати їх, оскільки вони випивали і ніхто з них не міг сісти за кермо. Він поїхав на таксі в с. Старі Кривотули, але через пізній час таксист не дочекався і поїхав з місця, тому йому довелося, за проханням знайомих сісти за кермо, щоб відвезти їх додому. В цей час автомобіль був зупинений працівниками поліції. Він не мав водійського посвідчення, тому пересів на заднє пасажирське сидіння. З`ясувавши хто був за кермом, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Оскільки він не вживав алкоголь, погодився на огляд. З результатом він не погодився, але працівник поліції сказали йому, що можна буде довести свою непричетність в суді, тому він підписав всі документи. Свою провину не визнав, так як в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Захисник Свіріденко А.О. просила суд закрити провадження через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адмінстравтиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю належних і допустимих доказів перебування останнього у стані сп`яніння, а також у зв`язку з порушенням працівниками поліції процедури проведення огляду. Захисник зазначила, що ОСОБА_1 прибув до знайомих на прохання допомогти доставити їх додому, оскільки вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. За його словами, на місце він приїхав на таксі, однак водій поїхав, не дочекавшись пасажирів, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був змушений сісти за кермо автомобіля свого знайомого, при цьому алкогольних чи наркотичних речовин не вживав. З відеозапису з бодікамери вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Разом з тим, за твердженням захисника, до пропозиції пройти огляд працівники поліції не повідомляли про наявність ознак сп`яніння, а такі ознаки були озвучені пізніше. У направленні на огляд додатково вказано ознаку у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, яка не була озвучена під час спілкування з водієм. Захисник послалася на положення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та зазначила, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 конкретну причину зупинки транспортного засобу, що, на його думку, ставить під сумнів законність такої зупинки. Крім того, згода ОСОБА_1 з результатами огляду була отримана під впливом працівників поліції, які повідомили, що у разі незгоди результати можуть бути оскаржені у суді, у зв`язку з чим він не наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я. Матеріали справи не містять належних доказів справності та належної повірки спеціального технічного засобу, яким проводився огляд, а тому отриманий результат не може вважатися достовірним доказом перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, працівниками поліції не було забезпечено належного дотримання процедури проведення огляду, зокрема не роз`яснено право на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, що, на його переконання, позбавило ОСОБА_1 можливості перевірити достовірність отриманого результату. З огляду на викладене захисник просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться такими доказами:

- протоколом серії ЕПР1№ 569184 від 17 січня 2026 року про адміністративне правопорушення, що складений уповноваженою посадовою особою та містить підпис ОСОБА_1 ;

- даними тесту приладу «Alcotest 7510» до протоколу ЕПР1 № 569184 від 17 січня 2026 року з результатом 0,45 % проміле;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що підписаний ОСОБА_1 ;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Alcotest 7510;

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №569184;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 17 січня 2026 року;

- копією постанови серії ЕНА №6526843 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП;

- відеоматеріалом з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції (диски з відеозаписами містяться на а.с.9), на якому, зокрема, зафіксовано рух транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 ; його зупинку працівниками поліції; з`ясування поліцейськими, що за кермом перебував ОСОБА_1 , який після зупинки транспортного засобу, пересів на заднє пасажирське сидіння; встановлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу; процедуру проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest 7510» з результатом 0.45 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився; бажання проїхати в медичний заклад не виявив; процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи зафіксовані на відео регістратор службового автомобіля та бодікамери, є досить інформативними, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, безперервними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Оцінивши всі зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо тверджень сторони захисту про порушення порядку проведення огляду, суд звертає увагу на таке.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебував в стані алкогольного сп`яніння, з такими результатами погодився, що зафіксовано на відео.

Ініціатором незгоди з оглядом, проведеним поліцейським, може бути виключно особа, щодо якої проводився огляд. Особа, яка проходила такий огляд, на власний розсуд самостійно вирішує чи згідна вона з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу чи не погоджується з ним.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду шляхом активних дій та висловлена в категоричній чіткій формі.

З огляду на дані роздруківки та акту огляду з підписом ОСОБА_1 , зміст відеозапису, на якому не зафіксовано жодних заперечень відносно результатів огляду, доведено, що він був згідний з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.

Оскільки ОСОБА_1 вказав, що погоджується з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставляти його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, ці умови стосуються огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, підставами для проведення якого є незгода водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів чи незгода з його результатами, а в даному випадку огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився поліцейським на місці з використанням спеціального технічного засобу.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку працівниками поліції були дотримані приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК