Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/689/26
Провадження № 3/945/233/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , орган, що видав - 4829, дата видачі - 23.03.2020 року, РНОКПП НОМЕР_2 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2026 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 875514 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 875514, складеного 22 березня 2026 року інспектором СРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Волковим О.А., 22 березня 2026 року о 19 годині 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого останній висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, що спричинило їй емоційну невпевненість, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився; при цьому, 26 березня 2026 року до канцелярії Миколаївського районного суду Миколаївської області останній подав заяву, в якій просив суд розглянути справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за його відсутності, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав, з протоколом погодився, також зазначив, що з жінкою вони примирились, тому просив суд обмежитись накладенням штрафу (а. с. 23).

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа), при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлено, що вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII визначено поняття психологічного насильства, зокрема: «14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи».

Отже, під домашнє насильство психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 875514, складеним 22.03.2026 року (а. с. 1); копією рапорту події 102 (№ 270826434) від 22.03.2026 року (а. с. 2-зворот); копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від потерпілої ОСОБА_2 від 22.03.2026 року (19:40 год) (а. с. 3-зворот); копією пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 22.03.2026 року (а. с. 4); копією пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 22.03.2026 року (а. с. 5); копією термінового заборонного припису серії АА № 609831 від 22.03.2026 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , постраждала особа - ОСОБА_2 (а. с. 9); копією постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22.09.2025 року (справа № 945/2080/25, провадження 3/945/805/25), якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок в дохід держави (а. с. 10-14);копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 22.03.2026 року, з якої вбачається, що кривдником є ОСОБА_1 , а постраждалою особою - ОСОБА_2 (а. с. 15-17).

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, є визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення яке носить суспільно небезпечний характер, дані про особу правопорушника, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення нових правопорушень, слід застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи відомості про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відсутність інформації про його поствіктимну поведінку, ставлення до вчиненого ним домашнього насильства і взаємовідносини між порушником і потерпілою, не дозволяють суду об`єктивно та неупереджено вирішити питання про направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст. 39-1 КУпАП.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства рівень небезпеки для постраждалої особи визначено як низький.

За таких обставин, підстави для необхідності направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до ст. 39-1 КУпАП, відсутні.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 39-1, 40-1, ч. 3 ст. 173-2, ст. 221, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок в дохід держави.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/Миколаївськ.р-н/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014230; Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок в дохід держави.

Судовий збір необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Документ про сплату штрафу слід подати до суду.

Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя І.В. Павленко