Головуючий у суді першої інстанції: Казмиренко Л.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 758/9728/24

провадження № 33/824/1064/2026

10 березня 2026 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС», податкова адреса: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 256/1, за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

за апеляційною скаргою Енергетичної митниці Державної митної служби України на постанову Подільського районного суду м. Києва від 1 грудня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2025 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 10.12.2025 представник Енергетичної Митниці Холодкова О.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 1 грудня 2025 року та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК. Апелянт вважає, що суд першої інстанції при прийнятті постанови необ'єктивно та неповно розглянув справу; викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого зазначене судове рішення підлягає скасуванню у порядку, передбаченому п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції неправильно трактує норми матеріального права, оскільки саме ОСОБА_1 є суб'єктом даного правопорушення, оскільки останній, будучи директором ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» як імпортер газу вчиняв активні дії щодо ввезення, митного оформлення та у подальшому введення в обіг на території України цього товару, а тому саме ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Газ» у кількості 99 кг, вартістю 2513,79 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості стосовно ваги (кількості) товару.

Крім того, зазначає про те, що фактично директором товариства ОСОБА_1 з поданням сертифікату якості від 10.02.2023 № 162778_4931888 було ввезено на митну територію України 18449 кг, що на 99 кг перевищує кількість відвантаженого за даним сертифікатом якості товару. На вагу 99 кг газу відсутнє жодне документальне підтвердження його походження, країни виробництва, а також і фізико-хімічних характеристик.

В судових засіданнях представники Енергетичної Митниці Носко Ю.Ю., а потім ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Денисова М.П. проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0100/90300/24 від 30.04.2024, 13.02.2023 через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск», відділу митного оформлення № 3¬6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки через митний кордон України на адресу підприємства ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» (08420, Київ.обл., с. Переяславське, вул. Шевченка, буд. 1В. ) були переміщені товари «газ вуглеводневий скраплений» загальною вагою 18 499 кг та загальною вартістю 12 024,35 Євро (що за офіційним курсом валют НБУ станом на моменти перетину кордону дорівнює 469 724,02 грн).

Переміщення через державний кордон України відбувалось на підставі: -сертифіката (паспорта) якості від 11.02.2023 № 162778_4931888; -рахунка фактури (інвойса) від 12.02.2023 № UKR-1406-23-16/17; -міжнародної автомобільно-транспортної накладної від 11.02.2023 № RVA0063737.

Зазначені товари були оформлені в Енергетичній митниці за митною декларацією типу ІМ40ЕА від 12.03.2023 № 23UА32U0.

Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 14.06.2022 № 1406-22, укладеного між підприємством SVF DIS TICARET LIMITED SIRKETI (HALIL RIFAT PASA MAH. YUZER HAVUZ SK. PERPA TIC MER A BLOC NO: 566 SISLI INSTANBUL, TURKEY) в особі директора ОСОБА_4 та ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» в особі директора ОСОБА_1 .

Відповідно до умов контракту продавець продає покупцеві товари - зріджений газ, походження Алжир або Казахстан, або Туреччина, або Європейська економічна зона, згідно з сертифікатом якості. Якість товару, в тому числі, але не обмежуючись, визначається в специфікації.

На виконання статті 198 Митного кодексу України, митним брокером ТОВ «КВАЛІ ТЕК» ОСОБА_3 до митних органів було подано сертифікат (паспорт) якості від 11.02.2023 № 162778_4931888, виданий заводом-виробником «Оrlen Lietuva».

01.03.2023 Енергетична митниця отримала лист від 17.02.2023 № 62 від Представництва АТ «Оrlen Lietuva» в Україні щодо фактів використання постачальниками палива підроблених сертифікатів якості компанії.

З метою перевірки законності ввезення товарів «газ вуглеводневий скраплений», які надійшли на адресу ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС», зокрема справжності/дійсності сертифіката (паспорта) якості від 11.02.2023 № 162778_4931888, Енергетичною митницею був направлений запит до Представництва АТ «Оrlen Lietuva» в Україні (вих. №7.6/7.6-20.3/13/240 від 15.01.2024). За результатами опрацювання відповіді, наданої Рublic Соmpany «Оrlen Lietuva» від 09.02.2024 № 02(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався підприємству UAB «NAFTOS DUJOS» (відправнику товару «газ вуглеводневий скраплений») на 18 400 кг.

Однак, фактично, ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» з наданням сертифікату від 11.02.2023 № 162778_4931888 було ввезено на митну територію України 18 499 кг, що на 99 кг перевищує кількість відвантаженого за даним сертифікатом якості товару.

Згідно з даними карти обліку особи, яка здійснює операції з товарами, керівником ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» є ОСОБА_1 ..

Таким чином, директором ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «газ вуглеводневий скраплений» з приховуванням від митного контролю у кількості 99 кг вартістю 64,35 Євро, що в перерахунку згідно з офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 2 513,79 грн., шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару, чим вчинив порушення митних правил, передбачених ч.1. ст. 483 Митного кодексу України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.06.2022 року між підприємством SVF DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Продавець) в особі ОСОБА_4 , та підприємства ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» (Покупець) в особі директора ОСОБА_1 було укладено контракт купівлі-продажу товару.

Відповідно до п. 1 зазначеного Контракту саме Продавець товару за цим контрактом зобов`язується надати покупцю сертифікат про походження товару. Згідно із положенням п. 4 контракту, продавець бере на себе відповідальність з навантаження товару на транспортний засіб та доставку на митний термінал.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що за умовами укладеного контракту, всі документи надавались підприємством SVF DIS TICARET LIMITED SIRKETI як продавцем, зокрема, сертифікат якості. При цьому підприємство ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» як покупець приймало товар в тій кількості та тієї якості, яка відповідала умовам укладеного контракту, про що продавцем було надано необхідні товаросупровідні документи. Отже, ОСОБА_1 ані як керівник компанії покупця, ані як фізична особа сертифікат якості від 11.02.2023 № 162778_4931888 в компетентних органах/організаціях не отримував та не мав права/обов'язку його отримувати.

При цьому, суд першої інстанції зауважив, що на підставі наданих перевізником до митних органів України товаросупровідних документів в пункті пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці, у митниці не виникло підстав вважати, що імпортований ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» товар завозиться на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Зазначений товар було пропущено та ввезено для вільного обігу на митній території України. Також в матеріалах справи відсутні документи, які вказують на те, що ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» було ввезено на територію України товар у кількості більшій, ніж та, на яку видано відповідний сертифікат якості. Окрім того, суд звернув увагу, що паспорт якості не є документом, який посвідчує кількість, а фізико-хімічні показники товару, тому сертифікати якості не містять відомостей про вагу/об`єм товару, а стосуються його фізико-хімічних властивостей.

Крім того, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, не вбачав невідповідностей даних у виданих продавцем товаросупровідних документах, тим даним та документам, які були надані ТОВ «ЕЛ ПІ ДЖІ СЕРВІС» при ввезенні товару на митну територію України.

Підсумовуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулює Митний кодекс України (далі - МК України).

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке є протиправними, винними (умисними або з необережності) діями чи бездіяльністю, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи Кодексом чи іншими законами України, і за які Кодексом установлено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 458 МК України).

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюють відповідно до Кодексу, а в частині, що її не регулює Кодекс, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9).

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (частина перша статті 486 МК України).

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 489 МК України).

Частиною 1 ст. 483 МК України встановлено адміністративну відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Об`єктивною стороною даного правопорушення є безпосередньо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві відомості.

При цьому, незаконно одержаними визнаються документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Одним із способів такого приховування є подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів

Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені або куди переміщуються, не відповідають дійсності.

У даній справі, твердження митниці про подання ОСОБА_1 документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару, базується виключно на розбіжності із сертифікатом (паспортом) якості від 10.02.2023 № 888.

Однак, апеляційний суд наголошує, що паспорт якості не є документом, який посвідчує кількість або вагу товару, а засвідчує його фізико-хімічні показники.

Інформація про вагу або кількість товару не передбачена пунктом 9 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (Постанова КМУ від 01.08.2013 № 927), що визначає інформацію, яку має містити документ про якість палива.

Натомість, достовірні відомості щодо фактичної ваги та кількості імпортованого товару містилися в інших товаросупровідних документах, які були подані до митного органу.

Зміст положень ч. 2 ст. 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями ст. 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Розбіжність у сертифікаті якості, який за своєю природою не призначений для підтвердження ваги чи кількості, не може бути достатнім доказом подання неправдивих відомостей щодо ваги та кількості товару, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд наголошує, що протокол про порушення митних правил не може бути беззаперечним доказом вини особи. Його не можна вважати імперативним фактом доведеності вини, оскільки він не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, п. 161). Цей стандарт вимагає, щоб докази випливали зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Якість складання протоколу є надзвичайно важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, оскільки він фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного та об`єктивного ставлення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі.

Щодо посилань митного органу, на інформацію отриману від представника «Orlen Lietuva», апеляційний суд зазначає наступне. Енергетичною митницею було отримано інформацію щодо можливого шахрайства з боку постачальників пального шляхом надання підроблених сертифікатів якості «Оrlen Lietuva». У відповідь на запит, публічна компанія «Orlen Lietuva» листом від 09.02.2024 № D2(12.11-9)-339 підтвердила, що сертифікат (паспорт) якості № 162778_4931888 був виданий відправнику (UAB «NAFTOS DUJOS») на партію товару у кількості 18 400 кг. При цьому, митниця вважала, що фактично було ввезено 18 499 кг, тобто на 99 кг більше, ніж зазначено в сертифікаті якості, на що й посилається як на підставу порушення.

Однак, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо підробки сертифікату якості №162778_4931888. Більше того, сама компанія «Orlen Lietuva» у своєму листі наголошувала на необхідності огляду копій сертифікатів з метою визначення їх справжності.

Проте, матеріали справи не містять доказів, що Енергетична митниця виконала таку перевірку.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд констатує відсутність об`єктивної сторони та умислу в діях ОСОБА_1 , адже, сертифікат якості не є документом, який посвідчує кількість або вагу товару, а лише його фізико-хімічні показники. Інформація про вагу та кількість товару міститься в інших товаросупровідних документах (інвойсах, CMR, митних деклараціях), які були подані з достовірними даними та прийняті митними органами без зауважень.

Окрім того матеріали справи не містять жодних належних доказів, які б свідчили про обізнаність ОСОБА_1 з неправдивістю відомостей у документах чи про його прямий умисел на вчинення правопорушення

При цьому, не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (пункт 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»). Зміст положень ч. 2 ст. 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Апелянтом не було надано суду належних та достовірних доказів, що подані до митного органу документи містять неправдиві відомості щодо ваги товару.

Обов`язок доведення вини покладається на державу, а адміністративна відповідальність в Україні ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, зумовлених верховенством права.

Отже, всі сумніви стосовно події порушення та винуватості особи мають тлумачитися на її користь, а недоведені подія та вина прирівнюються до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Деталі обвинувачення мають суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000). Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, у суду відсутні належні та достатні докази, які б слугували підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 зазначених в описовій частині протоколу складу порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду судом першої інстанції, суд дав їм належну правову оцінку, правомірно визнав їх необґрунтованими і вони не містять підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Енергетичної Митниці, подану представником - Холодковою Оленою Сергіївною, залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 1 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна