ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/34063/25

Провадження № 33/820/163/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Степанюка А.М., захисника Білик Р.О., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Білика Р.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лучківці Бродівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого,,

було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 о 18 год. 50 хв. 07 листопада 2025 року на 253 км. автодороги М-30, сполученням «Стрий-Ізварине», керував транспортним засобом марки та моделі «Iveco 50c/35», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) і, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Білик Р.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали судової справи, заслухавши захисника Білика Р.О., вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова залишається без змін, за таких підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційна інстанція приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що 07 листопада 2025 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 506350 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до матеріалів справи у ОСОБА_1 з`ясовано наявність ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився.

Відповідно до вимог ч.2,3 ст.266 КУпАП - Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, настає, крім іншого, у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України (в ред. постанови КМУ № 161 від 22.03.2017року), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 Правил дорожнього руху України, є порядок, визначений у ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, тощо.

Відповідно до вказаної Інструкції, ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на вимогу працівника поліції.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені правильно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою алкотестеру Drager Alcotest; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом з місця події.

Так, суд правильно оцінив зібрані по справі докази і вказав наступне.

Судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 506350 від 07.11.2025 р., в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України; відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників поліції, на якому чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 тривалий час ухилявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місті, так і в лікувальному закладі, який містить достатньо об`єктивної інформації про правопорушення.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 ознак сп`яніння не мав, пропонували проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого він не відмовлявся та погоджувався, лише після того, як отримає консультацію юриста, проходити такий огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», що був відсутній у працівників поліції, яким він не довіряє, також, бажав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, куди йому їхати працівники поліції не пропонували, з процедурою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він обізнаний не був, не заслуговують на увагу.

Крім того, твердження апелянта, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував та будучи тверезим керував транспортним засобом, суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 не ставиться у вину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 сів у транспортний засіб, вікно дверей якого зачиняв, під надуманим приводом розмови з юристом (до якого, зі слів ОСОБА_1 , він так додзвонитись і не зміг до того, як його повідомили про складання протоколу), ігноруючи неодноразові вимоги працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Така поведінка ОСОБА_1 безперечно свідчила про його небажання проходити у будь-якому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому співробітники поліції, зафіксувавши неодноразове ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, повідомивши останнього про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, правомірно склали такий протокол відносно ОСОБА_1 .

Вказаний відеозапис правильно визнається судом належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення, ознак редагування відеозаписів не вбачається.

Положеннями п.п. 3, 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Також слід зазначити, що процедурних порушень з боку співробітників поліції, які б суттєво вплинули на рішення в даній справі не встановлено, як і таких, які б викликали обґрунтовані сумніви у винуватості ОСОБА_1 .

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-УІІІ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На відеозаписі, що долучений до матеріалів справи, чітко вбачається рух автомобіля «Iveco 50c/35», номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки автомобіля водію було роз`яснено причину зупинки, після чого в ході перевірки документів встановлено у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому повідомлено, після чого поліцейським запропоновано пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі, однак водій відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки із застосуванням технічного засобу та в медичному закладі, після чого працівником поліції роз`яснено права, наслідки відмови від огляду та складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Варто зазначити, що до обов`язків працівників поліції не входить довготривале вмовляння правопорушників пройти огляд на стан сп`яніння. Натомість, до обов`язку ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, належало на першу вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, в даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. Свою обізнаність зі змістом вказаного пункту Правил дорожнього руху в судовому засіданні суду першої інстанції не заперечив й сам ОСОБА_1 , який, перед отриманням посвідчення водія, складав відповідний теоретичний іспит на знання вказаних Правил.

Крім того, суд не бере до уваги, зазначені у письмових поясненнях, аргументи ОСОБА_1 про те, що у означені в протоколі час та місці ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, оскільки пройти такий огляд йому не пропонували, а також щодо порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395), «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735)) та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, оскільки, як свідчить вищеозначені відеозаписи, враховуючи обставини вищеозначених подій та факт ігнорування ОСОБА_1 працівників поліції, останніми було дотримано порядок направлення водія ОСОБА_1 для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння та суттєвих порушень, які б були допущенні під час оформлення відносно останнього адміністративних матеріалів, не встановлено. До того ж, доводи щодо порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, адже останній фактично відмовився від проходження такого огляду. А тому, співробітник поліції, після фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, правомірно оформив відносно останнього відповідні адміністративні матеріали.

Посилання на участь різних поліцейських у вказаних подіях не спростовують правомірність їх дій, вони є екіпажем однієї патрульної машини.

Отже приходжу до висновку, що суд прийняв правильне рішення щодо порушення правил дорожнього руху і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах мінімального розміру штрафу, передбаченого законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Білик Р.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА