Провадження № 3/359/92/2026
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2026 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Шевченко О.В., розглянувши адміністративного матеріалу, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючого на утриманні хвору матір, яка потребує постійного догляду, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 497449, 29 жовтня 2025 року о 14 годині 15 хвилин у с. Іванків Бориспільського району Київської області по вул.Щастя, буд. 40, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри; зіниці очей не реагують на світло; порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на безперервний відеозапис. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомив, що 29 жовтня 2025 року о 14 годині 15 хвилин у АДРЕСА_2 , він допоміг своєму другові, у якого немає посвідчення водія, перегнати до сусіднього двору автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 . У цей час, після того, як він припаркував авто біля будинку, до них під`їхали працівники поліції, і маючи до нього явно упереджене ставлення, провівши поверхневий огляд, почали висловлювати свою суто суб`єктивну думку, що нібито бачать у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Також звертав увагу суду, що після вказаних подій, 30 жовтня 2025 року о 09 годині 10 хвилин він самостійно пройшов огляд у КНП «ББЛІЛ» у лікаря ОСОБА_2 , відповідно до висновку, наркотичних ознак сп`яніння у нього виявлено не було. Крім того, просив суд врахувати, що у нього на утриманні перебуває хвора матір ОСОБА_3 , 1952 р.н., яка не може самостійно рухатися, потребує постійного догляду, у зв`язку із тяжкою травмою, а саме переломом шийки стегна.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом. Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103.

Так, пунктом 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 497449 від 29.10.2025, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри; зіниці очей не реагують на світло; порушення мови, проте з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого працівниками поліції вбачається, що поліцейський під час спілкування з ОСОБА_1 не здійснював перевірки реакції зіниць на світло (не світив у очі ліхтарем), хоча в протоколі зазначив, що зіниці очей не реагували на світло. Вказане свідчить про те, що поліцейський фактично не встановлював наявність конкретних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .

У судовому засіданні встановлено, що достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на проходження медичного огляду вписані ознаки, які не підтверджуються жодними доказами.

Крім того, із переглянутого відеозапису, судом не встановлено порушення мови у ОСОБА_1 і на ньому не зафіксовано, що його поведінка була сумнівною, неадекватною для подій зафіксованих у протоколі.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 4 розділу 1 Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Однак, поліцейськими до матеріалів справи не додано належних і допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Працівниками поліції складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому у направленні вказані ознаки сп`яніння відмінні тим, які вказані цим же поліцейським у протоколі, що в свою чергу, судом оцінюється як формальність складення працівником поліції направлення, так і фактично встановлення ним ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .

Тому суд відкидає посилання на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 29.10.2025, оскільки ним не підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке настає, згідно ст. 130 КУпАП.

Вищенаведені обставини у їх сукупності ставлять під сумнів обставини, які викладені в протоколі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку встановлених Законом.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, зважаючи, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суд оцінює критично.

Положенням ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251 - 252, 268, 280, 284, 287 - 291 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку оскарження постанови вона набирає законної сили з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження у випадку залишення її без змін.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя Олена ШЕВЧЕНКО