Справа №463/690/26
Провадження №3/463/402/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

за ч. 1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом серії ГУ ЛВ № ж13/182/13-01-04-06 від 16.01.2026 року, ОСОБА_1 керівник ПП Обряд вчинив правопорушення, а саме порушення термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання військового збору, що підлягає сплаті юридичними особами, які перебувають на спрощеній системі оподаткування (ІІІ група), чим порушено п.57.1 ст.57 п.п. 1.11 п. 16-1 підрозділ 10, розділ ХХ перехідних положень Податкового кодексу України, чим порушено ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на застосовані способи сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.1 ст.268 КУпАП.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що остання була добре обізнана з фактом складення на неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що остання не заявила жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлювала своїх міркувань щодо законності складення на неї протоколу. Під час складення протоколу, була повідомлена про порядок розгляду протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться в матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Заявою до суду зазначає, що в травні 2025 року АТ «Приватбанк» заблокував поточний рахунок ПП «Обряд» проводячи верифікацію клієнта, ними були подані документи в листопаді у зв`зку з зміною установчих документів через смерть засновника. Однак розгляд почався аж 17 травня і розблоковано рахунок 10.06.2025 року. Відтак зважаючи, що іншого поточного рахунку в них не було суму платежу військового збору було сплачено по терміну 20.05.2025-10.06.2025 рр. Як наслідок по картці особового обліку нараховано штрафні санкції в кінці дня 19.08.2025 року, які були зняті з планового платежу і 20.08.2025 року ними сплачені в сумі 73,65 грн. Як наслідок 19.11.2025 року на суму боргу за 1 день донараховано штраф у розмірі 5% платежу 3,78 грн. які сплачені в грудні 2025 року і зняті з авансового платежу грудня 2025 року.

Оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 163-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність занеподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ № ж13/182/13-01-04-06 від 16.01.2026 року, витягом з акту перевірки від 05.01.2026 року № 197/13-01/04/06/25226584, актом неявки № 185/13-01-04-06 від 16.01.2026 р., актом неможливості вручення примірника протоколу про адміністративне правопорушення № ж13/182/13-01-04-06 від 16.01.2026.

Оцінивши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, як з особи, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. 33,124, 268, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-2 КУпАП та застосовувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.

На дану постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя Нор Н.В.