1Справа № 335/601/26 3/335/352/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Сиротенко В.К., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2026 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№563805 від 11.01.2026 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 11.01.2026 року о 02 год. 45 хв. в м. Запоріжжя, вул. Перемоги/Патріотична водій гр. ОСОБА_1 керувала Kia Stonic, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в медичному закладі, що підтверджується висновком на стан сп`яніння №88 від 11.01.2026. Від керування транспортним засобом відсторонена, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.

Як зазначено у протоколі, вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

12.02.2026 року на адресу суду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Рогозіна О.В. надійшло клопотання про закриття провадження. В обґрунтування заперечень на протокол посилався на те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом за викладених у протоколі обставин, тому не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів її вини. Крім того, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений співробітниками поліції із допущенням грубих порушень. Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, жодних доказів вчинення або наміру вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не надано. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, адвокат Рогозін О.В. просить адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

13.02.2026 року на адресу суду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Рогозіна О.В. надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження, просить об`єднати матеріали справи №335/610/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 139 КУпАП №335/604/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП в одне провадження зі справою: №335/601/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначено, що справи пов`язані однією подією, що сталась 11.01.2026 року, розглядаються відносно однієї і тієї ж особи, та по суті розгляд однієї справи та висновки за результатом розгляду таких справ впливають одна на одну.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, та відповідно до положень ч. 1 цієї статті така особа має право користуватися юридичною допомогою адвоката саме при розгляді справи, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Рогозін О.В. під час судового засідання підтримав раніше подані письмові клопотання, просив їх задовольнити та закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Положеннями КУпАП не передбачено процесуальної процедури об`єднання матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності в одне провадження, порядку розгляду такого клопотання про об`єднання та форми ухвалення такого рішення. Однак, враховуючи судову практику, яка склалась під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, які вчиненні однією особою та перебувають на розгляді в однієї уповноваженої особи, суди приймають рішення про об`єднання декількох матеріалів про адміністративні правопорушення в одне провадження. Прийняття такого рішення КУпАП не передбачено та приймається, враховуючи судову практику, яка склалась, виключно на розсуд суду.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Беручи до уваги, що у справах №335/610/26 за ч.1 ст.139 КУпАП, 335/604/26 за ч. 1 ст.139 КУпАП та № 335/601/26 за ч.1 ст.130 КУпАП строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП, різні та становлять три місяці та один рік, обґрунтування наявності законних підстав для їх об`єднання в одне провадження захисником не наведене, то за таких обставин у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За вимогами пунктів 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У клопотанні про закриття адміністративного провадження захисник заперечував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці, зазначені у протоколі, посилаючись на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять таких доказів.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху України передбачено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як роз`яснено в абз.1 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абз. 3,4 п. 27 даної постанови, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Безпосередньо диспозиція ст.130 КУпАП передбачає заборону та відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку особою, яка керує транспортним засобом.

Належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з його природи, є в тому числі докази, які містять зафіксований факт керування особою, відносно якої складено протокол, транспортним засобом.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 563805 від 11.01.2026 року; Чек Alcotest Drager 6820 до протоколу ЕПР1№563805; довідку про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 11.01.2026 року; рапорт співробітника поліції, Висновком КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 88 від 11.01.2026 року; компакт-диск з відеозаписом фіксації правопорушення.

Так, одним із доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано долучений до протоколу про адміністративне правопорушення диск із відеозаписами події, яка відбулася 11.01.2026 у нічний час.

З оглянутих відеоматеріалів, які додані до протоколу, встановлено, що на них відсутні відомості, які би підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Kia Stonic, державний номерний знак НОМЕР_1 , 11.01.2026 о 02:45 год.

На оглянутих відеоматеріалах, які додані до протоколу, зафіксовано розмову поліцейських, неподалік автомобіля стоїть ОСОБА_1 . Після чого, до нього підійшли поліцейські, запропонували надати документи для перевірки.

Суд не бере до уваги даний відеозапис в якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на відео не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема рух транспортного засобу та сам момент зупинки транспортного засобу поліцейськими, знаходження на місці водія ОСОБА_1 .

Вищевказані обставини, на переконання судді, свідчать про те, що дійсно ОСОБА_1 перебувала у зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, поряд з транспортним засобом, та не здійснював рух. Так, з досліджених в ході розгляду справи наданих суду письмових доказів судом не встановлено достовірних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , відносно якої складено адміністративний протокол, керувала зазначеним у протоколі транспортним засобом, а також фіксування того, що транспортний засіб перебував у русі, таким чином, дані, які б відображували вчинення останньою адміністративного правопорушення, відсутні.

Інші докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: довідка про відсутність повторності та наявність посвідчення водія, рапорт поліцейського, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ОКЗ та СЗХ» ЗОР, Висновком КНП «ОКЗ та СЗХ» ЗОР №88 від 11.01.2026, окремо та у сукупності не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки вони не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 у день, час та місці, зазначені в протоколі, керувала транспортним засобом, тобто була водієм у розумінні п.1.10 ПДР України.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту керування 11.01.2026 року о 02:45 год. в м. Запоріжжя, по вул. Перемоги/Патріотична, ОСОБА_1 транспортним засобом Kia Stonic, державний номерний знак НОМЕР_1 , тому відсутні підстави для висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення вимог п. 2.9 А ПДР України.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про недоведеність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 .

Стаття 62 Конституції України зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як її вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В.К. Сиротенко