Провадження № 33/824/120/2026 Категорія ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Еквадор, студента Інституту міжнародних відносин Київського Національного університету ім. Т. Шевченка, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, а провадження у справі за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою гр. Діаз ОСОБА_2 25.05.2024, приблизно о 23 год. 08 хв., рухаючись вулицею О. Гончара у м. Києві, поблизу будинку № 84, керуючи транспортним засобом «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобілем «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень перелічених транспортних засобів.

Вказаними діями гр. Діаз ОСОБА_2 порушив вимоги п. 11.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.

Також водій ОСОБА_1 керував вказаним вище транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджений даними тесту, проведеного за допомогою приладу «Драгер», вміст алкоголю становив 2,42 проміле.

Отже, гр. Діаз ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а справу розглянуто без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Зазначає, про порушення права на захист ОСОБА_1 , яке виразилося у відсутності перекладача під час оформлення поліцейськими протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та у неповідомленні останнього про зміст протоколу та про ст. 268 КУпАП тією мовою, яку він розуміє.

Крім того зазначає, що ОСОБА_1 не згодився з результатами огляду на стан сп`яніння, отриманими з використанням спеціальних технічних засобів, , а тому поліцейські не мали права складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП . Зазначене свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду особи на стан сп`яніння,тому в силу ч.5 ст. 266 КУпАП результати такого огляду вважаються недійсними.

Крім того, апеляційна скарга містить у собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначає про те, що він своєчасно подав апеляційну скаргу на судове рішення, однак постановою Київського апеляційного суду від 18.03.2025 року апеляційну скаргу було повернуто за наявності недоліків. 21.03.2025 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повторно подав апеляційну скаргу усунувши попередні недоліки.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 14.01.2025 року, а апеляційна скарга на неї подана через систему «Електронний суд» 21.03.2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи, що апеляційна скарга подана захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повторно, після усунення недоліків, встановлених постановою Київського апеляційного суду від 18.03.2025 року, при цьому повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, а тому строк на апеляційне оскарження вважаю за необхідне поновити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисник в судове засідання 27.06.2025 року не з`явилися. Від захисника надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисник в судове засідання 30.01.2026 року не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду повідомлені, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9-а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у постанові, підтверджується сукупністю доказів, які містяться у протоколі про адміністративні правопорушення від 26.05.2024 року серії № ААД №856866, письмових поясненнях учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , чеку-роздруківці з спеціального технічного засобу із зазначеним показником алкоголю у організмі водія, що становив 2,42 ‰, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапису події з бодікамери поліцейського, показаннях потерпілого ОСОБА_4 , особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Вважаю, що суддя сукупності доказів по справі надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника у апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 є громадянином іноземної держави, а саме Республіки Еквадор, не розуміє української мови, працівники поліції не пропонували йому послуг перекладача та порушили його право на захист, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Положеннями ст. 268 КУпАП прямо передбачено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право, зокрема: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 упродовж всього відеозапису не зазначив, що він не розуміє мову спілкування, намагався виконувати вимоги працівників поліції щодо порядку огляду на стан сп`яніння та у подальшому не заперечував щодо результатів його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, що підтверджено його підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За інформацією в.о. заступника директора з науково-педагогічної роботи навчально-наукового інституту міжнародних відносин Київського Національного Університету імені Тараса Шевченка студент Діаз ОСОБА_2 складав іспити та заліки з української мови, демонстрував знання державної мови. Зазначена обставина у сукупності з фактом тривалого проживання та навчання в Україні стало підставою для визнання суддею необґрунтованою позиції сторони захисту про те, що Діаз ОСОБА_2 не володів мовою, якою велося провадження по справі та на якій поліцейським складений протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків судді не спростовують, тому відсутні правові підстави для визнання зібраних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП недопустимими.

Окрім того, слід зауважити, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про невизнання доказів недопустимими з підстав порушення права на захист ОСОБА_1 під час оформлення процесуальних документів та розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП, що також свідчить про надуманість доводів сторони захисту.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не висловлював своєї згоди з результатами огляду, проведеного поліцейським із застосуванням спеціального технічного засобу.

За змістом ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису події Діаз ОСОБА_2 погодився на проведення огляду із застосуванням спеціального технічного засобу , а після його проведення не висловлював незгоди з його результатами.

За таких обставин відсутні підстави для визнання проведеного поліцейським огляду на стан сп`яніння таким, що суперечить вимогам ст..266 КУпАП.

Інших доводів, якими б ставилися під сумнів наявність у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

Порушень вимог процесуального права, які б слугували безумовними підставами для скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною,

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль