Справа №-613/582/25 Провадження №-3/613/3/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року.

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого Шалімова Д.В., за участі секретаря судового засідання Герасимюк Л.А., адвоката Варфоломєєвої С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працючого: ІНФОРМАЦІЯ_2 , взвод охорони, стрілець 1-го відділення

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 березня 2025 року, о 23.20 год. по вул. Віталія Сахна, 43 в м. Богодухові керував автомобілем ВАЗ-21104, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я Богодухівській ЦРЛ відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису нагрудної Body Cam 4 та в присутності діох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вище вказаного правопорушення не визнав, пояснив, що 13 березня 2025 року він близько 20.00 год. їздив, на своєму власному автомобілі ВАЗ 21104, купувати запчастини на автомобіль. Коли повертався до дому, хотів скоротити шлях і поїхав по траві. Там був відкритий люк в який потрапило колесо і він сам не зміг виїхати, тому прийняв рішення заночувати в машині, оскільки автомобіль не закривається, а там лежать особисті речі. В автомобілі була пляшка пива, він її випив та ліг спати. Близько 23.00 год. його розбудили працівники поліції та сказали, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння за кермом. Він пояснив, що не їде, а стоїть, бо колесо застряло в люку, просив допомогти виїхати. Вони йому допомогли та спитали чи доїде він сам до дому. Пройти освідоцтво на драгері, чи проїхати в лікарню йому не пропонували, почали відразу друкувати протокол, та запропонували підписатися в ньому. Свідків при цьому не було. Він показав документи в застосунку «Дія». Зазначив, що посвідчення водія у нього не було, оскільки раніше його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено прав керування транспортними засобами, строк дії призначеного адміністративного стягнення та той час не минув. Крім того, на нього було складено протокол за керування транспортним засобом без прав, з ним він погодився і оплатив штраф. Також пояснив, що коли працівники поліції допомогли витягти автомобіль йому дозволили їхати. Не заперечив, що він підписав протокол про адміністративне правопорушення, але зазначив, що вину не визнає.

Адвокат Варфоломєєва С.В. подала письмові заперечення на протокол та додаткові пояснення в яких просила закрити адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з тих підстав, що із змісту протоколу вбачається, що водій ОСОБА_1 о 23:10:00 керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння , однак відсутні докази такого керування, що свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення. Будь-яких доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України саме керував автомобілем, матеріали справи не містять, натомість спростовуються показаннями ОСОБА_1 . Так, працівники поліції не звернули увагу на ту обставину, що для доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. потрібна наявність одночасно двох умов: керування ТЗ та перебування у цей час в стані алкогольного сп`яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв. незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, в стоячому стані без руху, відкривання дверей, кришки багажника, знаходження всередині нерухомого автомобіля особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Факт керування автомобілем може бути доведений показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

Тобто, до відповідальності може бути притягнуто виключно особу, яка керувала транспортним засобом (виконувала функції водія ТЗ. який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування) у стані алкогольного сп`яніння. Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 21104, а перебування особи у салоні автомобіля, навіть із ввімкнутим двигуном, і з явними ознаками алкогольного сп`яніння не містить ознак правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

З відеофіксації, яку було надано суду, працівниками поліції не зрозуміла які дії відбуваються та технічного не можливо встановити винність ОСОБА_1 і його керування транспортним засобом.

Вказані обставини ставлять під сумнів реальний зміст протоколу про адміністративне правопорушення, час його складення. ОСОБА_1 протягом процедури притягнення до відповідальності неодноразово вказував працівникам поліції на те, що він автомобілем перед залученням його до процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння не керував.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який було оглянуто під час розгляду справи,однак на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі руху транспортного засобу ВАЗ 21104 держ.номер НОМЕР_2 . не зафіксовано. Відеозапис розпочинається з того, що працівники поліції підходять до припаркованого автомобіля, на водійському сидінні якого спить ОСОБА_1 .. Як слідує із відеозаписів. ОСОБА_1 кілька разів під час розмови з працівниками поліції заперечував Факт керування автомобілем.

Відеодоказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції в матеріалах справи немає.

Крім того, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування ТЗ, автомобіль не було вилучено, не було вилучено посвідчення водія та документи на автомобіль, автомобіль не передано іншій особі, не було вилучено на платну стоянку чи до відповідного органу, що у сукупності з іншими доказами свідчить про порушення процедури проведення огляду на стан сп`ніння та вказує на недійсність результатів, оскільки якщо б працівник поліції був впевнений, що ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп`яніння він підлягав би обов`язковому відстороненню від керування.

В матеріалах справи наявний рапорт, що ОСОБА_1 відсторонений, але після від`їзду працівників поліції автомобіль залишився у володінні ОСОБА_1 та останній міг розпочати рух у будь-який час.

Жодного доказу стосовно зупинки ТЗ - порушення ПДР, працівник поліції не надали, матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, що мало місце до «зупинки ТЗ» та могло бути підставою для зупинки авто. Так якщо брати інформацію з рапортів попередніх траспорний засіб стояв тому ставить під великий сумнів законність складання постанови і протоколу , коли була відсутня зупинка ТЗ і всі подальші дії працівників поліції були незаконними (в тому числі і щодо підстав виявлення ознак алкогольного сп`яніння).

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.03.2025. Більше того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження таких обставин, за яких поліцейський мав право вимагати в ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки докази того, що він здійснював керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відсутні. Жодних фактичних даних, підтверджених відповідними доказами, про вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР, що слугувало підставою для складання відносно нього протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - не надано.

Також звернула увагу, що відео починається з 22:14 години 13.03.2025 де водій ОСОБА_1 просто сидить за кермом без включеного двигуна і знаходиться на каналізаційному люку (схоже), 13.03.2025 о 22:43 годині, ОСОБА_1 , чітко каже, що він не керував авто, він його охороняв, машина попала у каналізаційний люк і він чекав допомогу друзів. Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. в матеріалах справи відсутні. Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, позицію адвоката Варфоломєєвої С.В., допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали та відеозапис, приходить до такого.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІП, поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу самостійно приходять до висновку про наявність у водія відповідних ознак сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами пункту 6 Розділу І Інструкції, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Суд критично оцінює свідчення ОСОБА_1 щодо того, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а «коли повертався до дому, хотів скоротити шлях і поїхав по траві. Там був відкритий люк в який потрапило колесо і він сам не зміг виїхати, тому прийняв рішення заночувати в машині, оскільки автомобіль не закривається, а там лежать особисті речі. В автомобілі була пляшка пива, він її випив та ліг спати». Крім того, працівники поліції його не зупиняли та ними не зафіксовано факту керування транспортним засобом.

Дійсно, як вбачається з відеозапису, на момент приїзду працівників поліції о 22.09 год. 13 березня 2025 року, ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля, але автомобіль не рухається, оскільки колесо потрапило в каналізаційний люк у зв`язку з чим автомобіль рухатись не міг. Однак, суд звертає увагу, що в даному випадку працівники поліції приїхали на місце у зв`язку з надходженням повідомлення ОСОБА_2 на службу «102» стосовно того, що 13 березня 2025 року о 22.03 год. за адресою: м. Богодухів вул. Віталія Сахна,43 автомобіль ВАЗ 2110 чорного кольору, водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Заявник ОСОБА_2 . Також, в судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що водій ОСОБА_1 , після того, як він зателефонував на службу «102», від`їхав від його будинку, проїхав далі по вулиці близько 150 100 метрів та не доїхавши до повороту, застряг на люці. Крім того, під час розмови біля його будинку, він відмітив, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, розмовляв невнятно, жував слова, хотів битися з ним. Дані свідчення було підтверджено і свідком ОСОБА_3 в судовому засіданні, яка пояснила, що мова водія була невнятна, було видно, що він випивший, тому вони вирішили викликали поліцію. Суду зрозумілим є те, що на той час, коли приїхали працівники поліції, автомобіль вже не рухався і цей факт не міг бути зафіксований ними.

Однак не може свідчити про відсутність складу порушення тільки той факт, що працівники поліції в даному випадку не зупиняли автомобіль та не зафіксували цей момент на бодікамеру.

Факт керування особою автомобілем може підтверджуватись або спростовуватись сукупністю інших доказів, наявних в матеріалах справи.

В судовому засіданні свідок інспектор СРПП ОСОБА_4 пояснив, що він складав протокол відносно ОСОБА_1 13 березня 2025 року він перебував на чергуванні. Прийшло повідомлення на 102 що водій в п`яному стані на вул. Віталія Сахна зупинився біля двору заявника та перешкоджає проїзду автомобіля. Водій припаркувався біля воріт заявника та спав в автомобілі. Заявник попросив його від`їхати від воріт, але після відмови, зателефонував на 102. Він з напарником приїхали на місце близько 22-00 год.

Коли вони під`їхали на вул. Віталія Сахна, заявник ОСОБА_5 повідомив, що автомобіль ВАЗ чорного кольору, який стояв біля воріт його домоволодіння поїхав і водій був в стані алкогольного сп`яніння. Неподалік від місця проживання заявника, на вул. Віталія Сахна, вони виявили автомобіль ВАЗ чорного кольору, який заїхав на бетонний каналізаційний люк та провалився в яму. Водій, знаходився за кермом автомобіля. Вони попросили водія надати документи, що посвідчують особу та права на керування автомобілем, останній довго їх шукав, а потім показав в застосунку «Дія» документи. В ході бесіди із водієм, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, невпевнена хода. Йому було запропоновано пройти освідоцтво на «Драгері», але він відмовився проходити на місці, тоді запропоновано поїхати до лікарні. Він знову відмовився. Були запрошені свідки заявник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які мешкають по АДРЕСА_2 , та які підтвердили, що даним автомобілем керував саме ОСОБА_1 . На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП. Протокол складався в присутності свідків, які надали письмові пояснення, що вони бачили, що ОСОБА_7 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, відносно ОСОБА_7 було складений протокол за ст. 126 КУпАП, оскільки він керував автомобілем будучи позбавленим права керування.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 він не знає та раніше його не зустрічав. Приблизно рік тому, на початку березня він приїхав до дому приблизно з 21-30 по 22-00 год. та побачив, що біля воріт його будинку № 43 по вул. Віталія Сахна стоїть автомобіль ВАЗ 2110, темного кольору номер 34-40. Він підійшов до автомобіля, побачив, що відкритий капот та в салоні спав водій ОСОБА_7 . Він розбудив, запитав чи все добре, останній відповів, що йому добре, почав вставати з автомобіля. Водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, щось сп`яну говорив, розмовляв невнятно, жував слова, хотів битися з ним. Він побачив, що в автомобілі лежить військова барсетка, тому подумав, що водій військовий. ОСОБА_7 вийшов із автомобіля, почав йти в його бік, говорив, що він тут живе, руки при цьому тримав в кармані. Оскільки він не знав, що можна очікувати від цього чоловіка, тому зателефонував на 102. ОСОБА_7 в цей час від`їхав від їх будинку, проїхав далі по вулиці близько 150 100 метрів та не доїхавши до повороту, застряг на люці. Через деякий час він вийшов на прогулянку зі своєю собакою і побачив, що біля автомобіля ВАЗ 2110 знаходяться поліцейські, які запросили його бути в якості свідка при складанні протоколу. ОСОБА_7 сидів у своєму автомобілі, не виходив. Він запитав, що з водієм, поліцейський повідомив, що ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння і відмовився проходити освідоцтво. Зазначив, що водій вів себе неадекватно спочатку біля його двору, а потім в присутності працівників поліції, що викликало у всіх підозру, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Також вказав, що пояснення були записані працівником поліції з його слів та він їх підписав.

Свідок: ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 вона раніше не знала, вперше побачила 13 березня 2025 року. Вони з ОСОБА_2 приїхали до дому по АДРЕСА_2 приблизно з 21-30 по 22-00 год. Біля їх двору побачили автомобіль темного кольору ВАЗ 2110. Автомобіль їм не знайомий, був відкритий капот. Вони підійшли, побачили, що водій сидить за кермом, його двері були замкнені. Задні двері автомобіля були відчинені, вони відкрили їх, побачили, що за кермом сидить ОСОБА_7 і спить. Вони його розбудили, запитали, що трапилось, хотіли відтягнути машину. В автомобілі побачили були військові речі. ОСОБА_7 почав говорити, що він тут живе і від`їжджати не буде, почав копирсатися в бардачку. Його мова була невнятна, було видно, що він випивший, тому вони вирішили викликали поліцію. Близько 23-30 год. вони ОСОБА_2 пішли гуляти з собакою. Побачили, що ОСОБА_7 від`їхав від їх двору, збив стовпчик та застряг на люці. Біля нього були працівники поліції і їх запросили бути свідками. У ОСОБА_7 був перегар, він хитався, вів себе як п`яна людина. Йому працівники поліції пропонували пройти освідоцтво, але той відмовився.

Крім того, суд звертає увагу, що на 07.32 хв. відеофайлу VID 1F-71-0019, ОСОБА_1 говорить : « Я випив».

Свідчення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні, та його поведінка розцінюються судом, як обраний спосіб захисту для уникнення ним відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Щодо посилань захисника Варфоломєєвої С.В., що на відео зафіксовано, як працівник патрульної поліції дістає із сумки ОСОБА_1 документ або не відомо що, і її оглядає (тобто проводить обшук), суд зазначає, що ОСОБА_1 не було надано до суду будь яких відомостей, що він скористався своїм конституційним та процесуальним правом на подачу заяви до правоохоронних органів щодо фальсифікації протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні даного адміністративного матеріалу у порядку, передбаченому ст.214 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою, але ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю і не звернувся із скаргою на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення перебаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, розцінюється судом, як свідоме ігнорування вимоги Правил дорожнього руху, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що відеозаписом зафіксовано, що поведінка ОСОБА_1 , давала підстави поліцейському робити припущення, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки його мова невнятна, реакція та рухи уповільнені та непевні.

Таким чином, відеозапис, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Зміст відеозапису є логічним, послідовним, а тому суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо посилання захисника ОСОБА_1 , що працівником поліції роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП лише після складання протоколу, суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №270699 від 13 березня 2025 року міститься підписи особи, якій роз`яснено права та обов`язки , передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, будь яких зауважень не зазначено.

Твердження про порушення процедури відсторонення від керування та затримання транспортного засобу жодним чином не спростовує обставини, що підтверджують вину ОСОБА_1 , а такі порушення можуть бути оскаржені поза межами розгляду даної справи у встановленому законом порядку.

Отже обрану ОСОБА_1 позицію суд розцінює як лінію захисту у справі.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №270699 від 13 березня 2025 року;

-рапортом помічника чергового Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 13 березня 2025 року, згідно якого о 22.07 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13 березня 2025 року о 22.03 год. за адресою: м. Богодухів вул. Віталія Сахна,43 автомобіль ВАЗ 2110 чорного кольору, водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Заявник ОСОБА_2

- направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 березня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

-рапортом поліцейського СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 13 березня 2025 року, згідно з яким 13 березня 2025 року о 23.57 год. по вул.. Віталія Сахна поблизу будинку 43 м. Богодухів, водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ-21104, д.н.з. НОМЕР_1 , після оформлення адміністративного матеріалу по ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом;

- рапортом поліцейського СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, відповідно до якого під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за порушення ним ч.1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія, на підставі ст.. 265-1 КУпАП, тимчасово не вилучались, оскільки останній не має права керувати таким транспортним засобом;

-свідченнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданим в судовому засіданні;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У постанові від 18 квітня 2024 року у справі №990SCGC/1/24 (провадження № 11-1сап24) Велика Палата Верховного Суду зазначила, зокрема, що відповідно до приписів Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії (частина друга статті 14). Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абзаци другий і четвертий частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух»). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (стаття 52 цього Закону). За змістом абзаців третього та п`ятого частини другої статті 16 указаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил дорожнього руху). Отже, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений указаним Законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обов`язковою передумовою для вимоги поліцейського до водія транспортного засобу пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння є наявність ознак такого сп`яніння, визначених в Інструкції.

Отже, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля. Беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, що перебувають у стані сп`яніння, законодавець у нормах багатьох правових актів встановив заборону на допуск зазначених осіб до керування транспортними засобами.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе порушення порядку користуванням правом керування транспортного засобу, що відповідно до ч. 1 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до довідки ТСЦ6343 №31/32/6343-5298-2025 від 18.03.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 кат. «В» від 04.07.2006. У зв`язку з позбавленням права керування транспортними засобами за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 20.11.2023, посвідчення водія серії НОМЕР_3 вилучене та здане на збереження до ТСЦ 6343 РСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях.

Суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, ступінь суспільної небезпеки, те, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх здоров`ю та життю, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, правовий висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2023 року по справі № 702/301/20, вважає що у відношенні останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2025 року, що складає 665,60 грн.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави (отримувач коштів ГУК Харківськ обл./Харківобл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (ОДИН) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) гривень 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 ч.ч. 1, 2 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ