Справа №: 343/2533/24
Провадження №: 3/343/3/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Тураша В. А.,

секретаря- Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180810 від 24.11.2024 (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 24.11.2024 о 00.44 год. в с.Мала Тур`я, вул.Тур`янська, керував транспортним засобом БМВ 5200, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 січня 2024 року клопотання захисника адвоката Воробець Р.М. - задоволено.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зупинено, до його звільнення з військової служби.

Зобов`язано ОСОБА_1 повідомити суд про закінчення строку проходження служби у Збройних Силах України (а.с.36).

В Долинський районний суд 24.02.2026 поступило клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Воробець Р.М., в якому він просить поновити провадження у справі №343/2522/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Провадження в справі №343/2533/23 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених частиною шостою статті 38 КУпАП (а.с.44-45).

Постановою судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2026 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - поновлено. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 березня 2026року в 09.30 год. в приміщенні Долинського районного суду м.Долина вул. Обліски 115 Івано-Франківської області.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Воробець Р.М. (ордер серії АТ №1087300 а.с.18) не з`явились, хоч про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому Законом порядку, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.48).

В Долинський районний суд Івано-Франківської області 06.03.2026 поступило клопотання, згідно якого захисник ОСОБА_1 - адвокат Воробець Р.М. просить розгляд справи №343/2533/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП проводити без його участі та участі ОСОБА_1 (а.с.49).

Суд, вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Воробця Р.М. про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Згідно вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Відповідно до положень ч.6 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Визначення у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до встановленої практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема у рішеннях у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Наведене робить можливим застосування за аналогією норм закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питань, які напряму не врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі - постанова Пленуму ВСУ) судам роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (далі - КК), у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК).

Відповідно до положень ч. 1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до положень ст.335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду наголошує, що нез`явлення обвинуваченого до суду на виклик через захист Держави від збройної агресії російської федерації не може свідчити про умисне вчинення дій, спрямованих на ухилення від суду, що виключає закінчення строків давності й зупиняє строки, визначені ч.1 ст.49 КК України (Постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 16.05.2023 у справі № 554/10716/19).

П.8 постанови Пленуму Пленуму ВСУ, передбачено, що якщо закінчились певні строки давності згідно ст.49 КК України, то звільнення від відповідальності є не правом, а обов`язком суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.02.2023 в справі №735/1121/20, вирішувала виключну правову проблему щодо застосування судами строків давності, передбачених ст.49 КК України.

В аспекті розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, має значення, що ВП ВС роз`яснила, що реалізація принципу гуманізму під час тлумачення та застосування конкретного положення закону про кримінальну відповідальність здійснюється за таким правилом: якщо відповідне положення містить елемент невизначеності й вона не може бути усунута з урахуванням інших конкретних чи загальних положень, таке положення має застосовуватися за найбільш сприятливим для особи варіантом з усіх можливих.

Тобто, строк звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження судом чітко визначений і не залежить від фактору здійснення тих чи інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, що узгоджується й з послідовністю викладення норм ст. 38 КУпАП та вищезазначеним тлумаченням судом її положень, що має застосовуватися за найбільш сприятливим для особи варіантом із усіх можливих.

Отже, положеннями КК України, та положенням КУпАП і усталеною судовою практикою чітко визначено, що в разі закінчення строків притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності ,особу належить звільнити від такої. І це не право, а обов`язок суду, в тому числі на етапі підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні чи в справі про адміністративне правопорушення, не розпочинаючи провадження, тобто без визнання особи винною за результатами повного судового розгляду.

Як вбачається з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з протоколом серії ЕПР1 №180810 від 24 листопада 2024 року , адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП вчинено ОСОБА_1 24 листопада 2024 року, тобто на час винесення рішення по даній справі минув строк передбачений ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення.

При цьому п. 7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Дана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013, де в п. 137 вказано, що строки давності слугують кільком важливим цілям: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Розглянути дану справу у встановлені Законом строки (один рік з дня вчинення за ч.1 ст.130 КУпАП) у суду не було можливості, у зв`язку з тим, що справа поступила на розгляд Долинського районного суду Івано-Франківської області 26.11.2024 , ОСОБА_1 з 01.03.2022 був призваний по призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходив на той час військову службу у в/ч НОМЕР_2 ТРО АДРЕСА_1 , про що свідчить відповідь надань ІНФОРМАЦІЯ_2 наданих на запити суду (а.с.39).

Розгляд справи без участі правопорушника ОСОБА_1 , захисником якого 24.01.2025 заявлено клопотання про зупинення розгляду справи до звільнення ОСОБА_1 , з лав ЗСУ, до якого долучено відповідні докази його перебування на службі в лавах ЗСУ, слід вважати істотним порушенням його права на захист, оскільки він не зміг безпосередньо брати участь у дослідженні доказів,що в подальшому може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, слід закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч.6 ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, ч. 6 ст.38 КУпАП, ст.49 КК України та керуючись ст.ст.38, 247, 279, 283, 285 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, визначеного частиною шостою статті 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд, Івано-Франківської області.

Суддя: