Справа № 951/134/26
Провадження №3/951/75/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №1 Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює інженером в АТ «Укрзалізниця»,

за частиною першою статті 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №745217 від 10.02.2026 ОСОБА_1 10.02.2026 близько 14 год. 30 хв., керуючи легковим автомобілем марки "Opel Zafira", державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював транспортування тютюнових виробів, а саме сигарет марки «Parliament»без марок акцизного податку у кількості 9 пачок.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за частиною першою статті 164-5 КУпАП.

У судове засідання 09.03.2026 ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання від 09.03.2026, у якому просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 КУпАП, покликаючись на те, що він не є посадовою особою підприємств виробників, імпортерів та продавців тютюнових виробів, а тому не може бути суб`єктом правопорушення за частиною першою статті 164-5 КУпАП. Розгляд справи просив провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами частини дев`ятої статті 65 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, які виробляються в Україні, а також ті, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законами України.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 КУпАП, полягає у зберіганні або транспортуванні алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №745217 від 10.02.2026 встановлено, що 10.02.2026 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 здійснював перевезення тютюнових виробів, а саме 9 (дев`яти) пачок сигарет марки «Parliament» без марок акцизного податку.

Разом з тим фабула інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не відповідає кваліфікації адміністративного правопорушення, визначеній законом. Так, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 164-5 КУпАП. При цьому даною нормою законодавець визначив відповідальність за зберігання або транспортування тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку. Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 перевозив тютюнові вироби, які взагалі не мали марок акцизного податку, що не відповідає об`єктивній стороні передбаченого частиною першою статті 164-5 КУпАП правопорушення.

Крім того, відповідно до диспозиції частини першої статті 164-5 КУпАП суб`єктом цього правопорушення може бути посадова особа підприємства - виробника, імпортера або продавця таких товарів, тобто спеціальний суб`єкт.

Однак у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 є посадовою особою підприємства - виробника, імпортера чи продавця тютюнових виробів.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд наголошує, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

З урахуванням викладеного суд встановив, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також за змістом статті 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відповідно до статті 265 КУпАП в ОСОБА_1 вилучені тютюнові вироби у кількості 9 пачок сигарет марки «Parliament». Також квитанцією №47 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення адміністративних справ підтверджено, що 10.02.2026 ПОГ ВП №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Бурим Б.В. передано на зберігання 9 пачок сигарет, вилучених під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №745217. Ураховуючи, що дані тютюнові вироби не відповідають вимогам статті 65 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», суд вважає за необхідне конфіскувати їх у дохід держави.

Крім цього, суд враховує, що частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про судовий збір» та статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 7, 9, 164-5, 245, 247, 251-252, 254, 268, 277, 283-284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Конфіскувати в дохід держави вилучені тютюнові вироби торгової марки «Parliament» у кількості 9 (дев`ять) пачок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Суддя О.М. Лавренюк