Справа № 627/1123/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2026 рокус-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця , РНОКПП : НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 , ч.1 ст.156 КУпАП,

установив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200935 від 18.11.2025, ФО-П ОСОБА_1 , 18.11.2025, о 13:20, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , здійснив продаж 2 пачок тютюнових виробів, а саме пачки цигарок «Marlboro вартістю 65 грн та пачки «Прима» вартістю 50 грн , без наявності ліцензії на здійснення такої діяльності , чим порушив вимоги п.22 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового , алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200933 від 18.11.2025, ФО-П ОСОБА_1 , 18.11.2025, о 13:20, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , здійснив торгівлю 2 пачок тютюнових виробів, а саме пачки цигарок «Marlboro вартістю 65 грн та пачки «Прима» вартістю 50 грн , без марок акцизного податку, чим порушив абз.3 ч.4 ст.11 закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового , алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП.

Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 02.02.2026 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 та ч.1 ст.156 КУпАП об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні правопорушення не визнав , просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративних правопорушень , передбачених ч.1 ст.164, ч.1 ст.156 КУпАП , та заперечив факт продажу тютюнових виробів, зазначивши , що не має ліцензії на продаж тютюнових виробів , гроші від продажу тютюнових виробів у нього не вилучались.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з таких підстав.

Відповідно ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ст. 1, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП), а згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст. 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративним правопорушенням є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Тобто, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.164 КУпАП є спеціальний суб`єкт.

Статтею 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності`містить перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності : виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального, вирощування тютюну, ферментація тютюнової сировини, що ліцензуються відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Згідно ст. 2 Закону України № 4196-IX «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» ( далі - Закон №4196-IX) під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Під некомерційною господарською діяльністю розуміється господарська діяльність, що здійснюється без мети одержання прибутку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про підприємство» , підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Таким чином, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а разове вчинення будь - якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 2 Закону України № 4196-IX , суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. ( ст.3 Закону № 4196-IX).

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Крім того, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності дохід. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Однак, матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював регулярну, постійну та систематичну діяльність з торгівлі тютюновими виробами, отримуючи при цьому прибуток, тобто відсутні докази, що він здійснював господарську діяльність та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200935 віж 18.11.2025 та додані до нього матеріали взагалі не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснює регулярну, постійну та систематичну діяльність без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200935 віж 18.11.2025 відносно ОСОБА_1 , часом вчинення правопорушення зазначено 18.11.2025, тобто, якщо правопорушення і мало місце, то було вчинене одноразово. Отже за обставин, викладених у протоколі, діяльність ФО-П ОСОБА_1 не можна назвати регулярною та постійною, що є обов`язковими ознаками господарської діяльності.

Водночас, щодо даного випадку, статтею 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку.

З вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що об`єктивну сторону складу вчиненого ОСОБА_1 правопорушення складають дії по реалізації тютюнових виробів без наявності відповідних марок акцизного податку, які фактично підпадають під ознаки складу адміністративного правопорушення, викладеного в диспозиції ч.1 ст.156 КУпАП, яка є спеціальною нормою, що передбачає відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизногоподатку.

Оскільки відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору передбачена ч.1 ст.156 КУпАП України, що є окремим випадком провадження господарської діяльності, а торгівля без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону ч.1 ст.164 КУпАП України, то ці норми співвідносяться як спеціальна ч.1 ст.156 КУпАП України та загальна ч.1 ст.164 КУпАП України. Тому при кваліфікації відповідного протиправного діяння слід застосовувати загальновизнаний у правовій науці та судовій практиці спосіб кваліфікації, згідно якої при конкуренції загальної та спеціальної норми застосуванню підлягає остання.

Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, матеріали справи не містять.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 міститься посилання на норму закону, яка на час інкримінованих подій втратила чинність. Так , поліцейський при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200935 від 18.11.2025 , послався на Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового , алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», який відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-IX, втратив чинність 01.01.2025 .

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що працівником поліції як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо правомірності складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, зазначено спеціальну норму матеріального права, порушену ОСОБА_1 , яка втратила чинність на момент скоєння правопорушення та складання протоколу, внаслідок чого, він не містить посилання на закон, який порушено ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, неможливо дійти беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.е о епзоду вчинення адміністративного правопорушення від 18.11.2025 за ч.1По ст.15п

По епізоду від 18.11.2025 за ч.1 ст.156 КУпАП суд зазначає наступне.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової, зокрема, імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Торгівля зазначеними виробами може бути оптовою або роздрібною. При цьому, оптова торгівля, це діяльність з придбання і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації підприємствам роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам підприємницької діяльності, а роздрібна торгівля, це діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Суб`єктами зазначених правопорушень можуть бути як посадові, так і фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг.

Норма ч. 1 ст. 156 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом.

Стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім того, зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Тобто необхідним є встановлення та зазначення в протоколі норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому законом порядку.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 міститься посилання на норму закону, яка на час інкримінованих подій втратила чинність.

Так, поліцейський при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №200933 від 18.11.2025 відносно ОСОБА_1 , послався на Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового , алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», який відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-IX, втратив чинність 01.01.2025 .

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що працівником поліції як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо правомірності складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, зазначено спеціальну норму матеріального права, порушену ОСОБА_1 , яка втратила чинність на момент скоєння правопорушення та складання протоколу, внаслідок чого, він не містить посилання на закон, який порушено ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями та викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім того, надавши оцінку зібраним по справі доказам суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №200933 від 18.11.2025 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; рапорт працівника поліції , розписка ОСОБА_3 , фототаблиця , відеозапис , не є достатніми доказами, котрі дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт торгівлі саме тютютновими виробами без марок акцизного податку не надано.

Так, вматеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, а також факту отримання грошей (виручки) за здійснення реалізації цих виробів, не зафіксовано і самого факту реалізації вказаних товарів, не отримано чеків з РРО про таку реалізацію, а грошові кошти, отримані ОСОБА_1 за реалізацію тютюнових виробів, в матеріалах справи відсутні, і під час складання протоколу не вилучалися.

Таким чином, у матеріалах справи недостатньо доказів для встановлення об`єктивної сторони правопорушення (торгівлі тютюновими виробами без акцизних марок) в діях ОСОБА_1 .

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 у день та час, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, здійснював роздрібну або оптову торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах«Малофєєва проти Росії» («MalafeyevaуRussia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та«Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia»заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164, ч.1 ст.156 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч.1 ст.164 та ч.1 ст.156 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Згідно зі ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Згідно розписки , що міститься в матеріалах справи , ОСОБА_3 добровільно видала 2 пачки цигарок торгівельної марки « Прима» та « Marlboro» на загальну суму 115 грн.

Відповідно до п. 14.1.4. ст. 14 Податкового кодексу України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з п. 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 ст. 65 Закону України від 18.06.2024 № 3817-IX "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" передбачено, що тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, які виробляються в Україні, а також які ввозяться на митну територію України, позначаються графічними елементами електронних марок акцизного податку в порядку, визначеному законом.

Зберігання підакцизних товарів, їх транспортування, без акцизних марок в Україні заборонено, що тягне адміністративну та кримінальну відповідальність, а тому з урахуванням положень п. 226.11 ст. 226 та ст. 227 Податкового Кодексу України, усі вилучені згідно протоколу огляду тютюнові вироби підлягають знищенню, як такі, що не можуть бути транспортовані по території України та вивезені з неї, без акцизних марок.

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» №1393-ХІY від 14 січня 2000 року продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу.

Оскільки тютюнові вироби, які були вилучені, не мають марок акцизного податку, то, зважаючи на зазначені вимоги законодавства, такі відносяться до неякісної та небезпечної продукції, яка вилучена з обігу, а відтак підлягають знищенню.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.245, 247 ,251,252,268, 283, 285,294 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, ч. 1 ст. 156 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені тютюнові вироби без марок акцизного податку, згідно квитанції про отримання речей та документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 2 - знищити.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги .

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. В. Вовк