Провадження № 3/512/37/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 2 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 до Савранського районного суду Одеської області надійшли матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , який згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №545440 від 19.12.2025, притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122-2 КУпАП (невиконання водіями вимог про зупинку), далі протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 545440 від 19.12.2025 вбачається, що ОСОБА_1 19.12.2025 близько 18 години 49 хвилин в с-щі Саврань по вулиці Мар`янівській, водій керував автомобілем марки Мерседес Віто д.н.з. НОМЕР_1 , який не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу поданої за допомогою жезла та світло звукових приладів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Слухання справи призначено на 15.01.2026.

06.01.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.6).

15.01.2026 просив відкласти розгляд справи для можливості звернутися за правовою допомогою до адвоката (а.с.11).

За клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи був відкладений на 05.02.2026, останній повідомлений належним чином, про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи (а.с.12).

05.02.2026 надійшло клопотання захисника Бурлаки Р.А. про відкладення розгляду справи, оскільки угоду про надання правової допомоги було укладено лише 05.02.2026 та у зв`язку із необхідністю ознайомитися з матеріалами справи, підготовити заперечення, надання пояснень, та неможливістю прибути у судове засідання через віддаленість (а.с.13)

Розгляд справи був відкладений на 26.02.2026, про що ОСОБА_1 та його адвокат повідомлялися належним чином про, що свідчить звіт про доставку (а.с.17).

В судове засідання 25.02.2026 року ОСОБА_1 ні його захисник не з`явився. Захисник Бурлака Р.А. надав чергове клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із участю у судовому засіданні, у якості захисника, призначеному до розгляду 26.02.2026 у Дніпровському районному суді м. Києва о 14 годині 55 хвилин у справі 3755/10894/25. Документи, що підтверджують участь в іншому судовому засіданні, адвокат Бурлака Р.А. не надав.

Аналізуючи подане клопотання про відкладення розгляду справи суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, виходячи з такого.

Судом буди створені умови для реалізації ОСОБА_1 права на захист, чим він власне і скористався, ознайомившись 06.01.2026 з матеріалами справи та залучивши захисника для розгляду даної справи.

Суд зауважує, що розгляд даної справи враховуючи приписи статті 268 КУпАП не відноситься до категорії тих справ, де явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд виходить з ненаданням доказів участі адвоката в іншому судовому засіданні, та з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. При цьому ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надати письмові пояснення по справі.

З метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, який спливає 19.03.2026 року, суд розглядає дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, який в судове засідання не з`явився.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, доведена та підтверджується наступними доказами.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 545440 від 19.12.2025 відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені всі необхідні дані.

З рапорту поліцейського з РПП СПД№2 ВП№1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області капітана поліції Осадчуком І.Ю. спільно з поліцейським з РПП СПД № 2 ВП №1 ст. сержантом поліції Онуфрійчуком О.В, під час несення служби 19.12.2025 року в с-щі Саврань по вул. Центральній 1, було зупинено автомобіль марки Мерседес-Віто д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя с-ще Саврань вулиця Осіпенка 6, Подільського району, Одеської області в ході бесіди з останнім у нього були явні ознаки алкогольного сп?яніння а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота почервоніння очей, нестійка хода, після чого останньому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп?яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі на, що останній погодився пройти тест на місці зупинки, після проходження тесту тест №1288 результат позитивний 1,68% алкоголю, після чого на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачено ст. 130 ч 1 КУпАП, згідно п.п 2,9 ПДР України та протокол про адміністративне правопорушення передбачено ст. 122-2 ч. КУпАП n.п. 8.9 А ПДР України, та винесено постанову про адміністративне правопорушення за ст. 121-3 ч.1 КУпАП п.п. 2.9 В, а також ОСОБА_2 , від дачі письмового пояснення відмовився згідно ст. 63 Конституції України (а.с.3).

Зміст оптичного диску з відеозаписами 0000002__0007, FC_4953, які здійснювались нагрудною відеокамерою поліцейських, вбачається що ОСОБА_1 , не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу поданої за допомогою жезла та світлозвукових приладів.

З приписів частини 1 статті 122-2 КУпАП, вбачається, що невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до пунктом 8.9 ПДР передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником поліції жезлом або рукою, що вказує на цей транспортний засіб, за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу, за допомогою гучномовного пристрою, за допомогою спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Суддя, з урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, з метою виховання цієї особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 так і іншими особами, вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 40-1, 122-2, 283-285, 294 КУпАП, частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 153 (сто п`ятдесят три) грн 00 коп.

Стягнення проводити на рахунок №UА0015001, назва рахунку: рахунок для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, КЕКД 21081300, отримувач ГУК в Одеській області, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Приписами частини 1 статті 307 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Частиною 1 та частиною 2 статті 308 КУпАП встановлено, що у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок №UА0026001, КЕКД 22030106, отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Ю. Брюховецький