Справа № 953/3182/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Дяченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Харківського районного управління поліції № 3 відділу поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 до суду надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу про адміністративне правопорушення розподілено судді Дяченко О.М.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 201112 від 09.03.2025, 09.03.2026 близько 18:30 год, за адресою: м. Харків. вул. Григорія Сковороди, 2А, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , палив електронну цигарку в громадському місці, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Перевіривши адміністративний матеріал у порядку, передбаченому ст. 278 КУпАП, суд прийшов до наступних висновків.

Із змісту протоколу та доданих до нього матеріалів вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім.

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Правовий статус неповнолітніх в Україні визначається Конституцією України, а саме стаття 52 проголошує, що діти рівні у своїх прав незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується за законом.

Згідно положень 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших Законів України.

Стаття 13 КУпАП містить лише визначення віку неповнолітніх осіб, які вчинили адміністративне правопорушення та підлягають адміністративній відповідальності із застосуванням заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП.

Частиною 1 ст. 270 КУпАП встановлено, що інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Також, стаття 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» покладає здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень в межах визначеної компетенції, зокрема, на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад; уповноважені підрозділи органів Національної поліції.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, враховуючи, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено особливості провадження у справ про адміністративні правопорушення щодо неповнолітніх, з метою розгляду даної справи відповідно до засад статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне застосувати в даному випадку, аналогію закону щодо порядку кримінального провадження відносно неповнолітніх.

Згідно частини другої статті 484 КПК України, кримінальне провадження щодо неповнолітньої особи, в тому числі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, здійснюється слідчим, дізнавачем, які спеціально уповноважені керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх. Під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Згідно вимог статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, за змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справах.

Отже, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 201112 від 09.03.2026, який не містить відомостей про присутність законного представника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також про повідомлення щодо захисту прав та інтересів неповнолітнього до відповідних органів у справах дітей, а тому вбачається, що адміністративний протокол складений з порушенням статті 256 КУпАП.

В матеріалах справи також відсутні відомості, щодо законного представника неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що унеможливлює виклик у судове засідання законного представника та відповідно позбавляє права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності мати законного представника при розгляді даної справи в суді.

З огляду на вищенаведене протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, протокол не містить відомостей про присутність законного представника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також про повідомлення щодо захисту прав та інтересів неповнолітнього до відповідних органів у справах дітей.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам законодавства перешкоджає постановленню у справі законного та обґрунтованого судового рішення. Тому, без усунення зазначених вище недоліків протоколу, розгляд справи є неможливим.

У зв`язку із викладеним та враховуючи, що вказані вище недоліки не можуть бути усунені судом, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають поверненню органу, який складав відповідний протокол на дооформлення.

Керуючись ст. ст. 256, 278, 280 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП до Харківського районного управління поліції № 3 відділу поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Харківській областідля належного дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дяченко