Справа № 524/592/26
Провадження 3/524/510/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2026 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП суду невідомий, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2026 року приблизно о 09 годині 09 хвилин у м. Кременчуці (тупик 7-й Хорольський, буд. 28-А) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Захисник Глушко З.В. у судовому засіданні заперечувала проти вини, подала письмове заперечення, в якому, зокрема, посилалася на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, незаконність дій поліцейських щодо спроб доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП, та просила витребувати докази порушення ПДР (не ввімкнення покажчика повороту), долучити самостійно отриманий висновок нарколога № 15/1 від 10.01.2026 та викликати свідків.

Також захисник заявила клопотання про:

долучення висновку нарколога;

витребування доказів порушення ПДР;

виклик та допит лікаря, інспектора поліції та свідків.

Вислухавши пояснення захисника Глушко З.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення від 10.01.2026 серії ЕПР1 № 563153;

направленням на медичний огляд водія транспортного засобу від 10.01.2026;

рапортом інспектора БПП в м. Кременчуці старшого лейтенанта поліції Буднікова К. від 10.01.2026;

відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції («Bodycam»), на яких зафіксовано факт відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Згідно з довідкою старшого інспектора ВАП БПП в м. Кременчуці від 12.01.2026, ОСОБА_1 протягом року правопорушень за ст. 130 КУпАП не вчиняв, має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25.03.2023.

Розглянувши клопотання захисту, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з таких причин.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Суд наголошує, що ОСОБА_1 ставиться в провину саме факт відмови від медичного огляду на вимогу поліцейського, а не перебування у стані сп`яніння як таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться обов`язково в присутності поліцейського.

Наданий захистом висновок лікаря-нарколога № 15/1 від 10.01.2026 отримано правопорушником самостійно, поза процедурою, визначеною ст. 266 КУпАП, тобто без участі працівників поліції та після фіксації відмови в протоколі. Оскільки такий огляд проведено з порушенням встановленого порядку, він відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним і не спростовує факту відмови від огляду на вимогу поліцейського в момент зупинки. З цих підстав суд відхиляє клопотання про виклик лікаря ОСОБА_2 .

Клопотання про виклик інспектора поліції Коваленко В.А. та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 також не підлягають задоволенню, оскільки наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських є безперервним, чітким та містить вичерпну інформацію щодо обставин події, процедури висунення вимоги про огляд та отриманої відмови. Захист не обґрунтував, які саме додаткові фактичні обставини можуть повідомити ці особи, що не зафіксовані на відеозаписі та могли б вплинути на кваліфікацію дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилання захисника на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, суд зазначає, що незгода водія з причинами зупинки або його необізнаність про них не звільняє від обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений Правилами дорожнього руху України та не залежить від причини зупинки.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить елемента «причина зупинки транспортного засобу». Об`єктивна сторона цього правопорушення не включає елементи іншого правопорушення (зокрема, щодо маневрування), тому кваліфікація дій особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності. Відтак витребування доказів не ввімкнення покажчика повороту суд вважає безпідставним, оскільки це не є предметом розгляду в даному провадженні.

Щодо доводів захисту про наявність самостійно отриманого висновку лікаря-нарколога, суд зазначає, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування у стані сп`яніння, а й за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку. Встановлений порядок (ст. 266 КУпАП та Інструкція МВС/МОЗ № 1452/735) передбачає, що у разі відмови від огляду на місці або незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я, куди водій доставляється поліцейським. Самостійна поїздка до лікаря після фіксації відмови в протоколі не спростовує порушення п. 2.5 ПДР України в момент вимоги поліцейського.

Щодо посилань захисту на спроби працівників поліції доставити ОСОБА_1 до ТЦК та СП, суд зазначає, що згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Дії працівників поліції в частині перевірки військово-облікових документів або сприяння заходам мобілізації регулюються окремими нормами законодавства та не мають відношення до обов`язку водія дотримуватися ПДР України. Факт обговорення чи здійснення процедур, пов`язаних із виконанням конституційного обов`язку за ст. 65 Конституції України, жодним чином не звільняє водія від виконання законної вимоги поліцейського проходження огляду на стан сп`яніння та не нівелює склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

За таких обставин доводи захисту щодо невинуватості ОСОБА_1 суд оцінює як спосіб захисту, які не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Жодних обґрунтованих підстав ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів не встановлено. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано; їх зацікавленість у результатах провадження не встановлена.

У зв`язку з викладеним, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи водієм, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння після виявлення поліцейськими відповідних ознак.

При накладенні стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням встановлених обставин та даних про особу правопорушника, а також того, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. ст. 33, 130, 245, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягувач штрафу: Батальйон патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 39631, Полтавська обл., м. Кременчук, проїзд Захисників Азовсталі, 3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2026). Отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026001.

Стягувач судового збору: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, , адреса: 36000 м. Полтава, вул. Соборності, 17.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП суду невідомий, непрацюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Штраф має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови. У разі несплати штрафу у встановлений строк постанова надсилається для примусового виконання, при якому з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ