Справа №568/273/26
Провадження № 3/568/239/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Кондратюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів матеріали, які надійшли від Полку патрульної батальйону №3 з обслуговування Дубенського району УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126 (два епізоди) та ч. 2 ст. 130 (два епізоди) Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП - невідомий, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності раніше притягався,

У С Т А Н О В И В :

27.01.2026 о 16 год. 23 хв. на вул. Окружна, 15 в с. Рудня, водій ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, якій встановлено обмеження в праві керування ТЗ постановою державного виконавця Радивилівського відділу ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Невинною К. В. ВП № 72397274 від 09.01.2024. За даним фактом було складено протокол серії ЕПР1 № 576877 від 27.01.2026, згідно із яким ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «А» ПДР України, а його дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

27.01.2026 о 16 год. 23 хв. на вул. Окружна, 15 в с. Рудня, водій ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі постанови Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/962/25 від 22.07.2025, чим повторно протягом року вчинив правопорушення. За даним фактом було складено протокол серії ЕПР1 № 576920 від 27.01.2026, згідно із яким ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «А» ПДР України, а його дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

27.01.2026 о 16 год. 23 хв. на вул. Окружна, 15 в с. Рудня, водій ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» та у медичному закладі відмовився, чим повторно протягом року вчинив правопорушення. Згідно ст. 266 ч. 2 КУпАП велася безперервна відео фіксація на технічні пристрої: № 468824, 472197. За даним фактом було складено протокол серії ЕПР1 № 576928 від 27.01.2026, згідно із яким ОСОБА_1 повторно протягом року порушив п. 2.5 ПДР України, а його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

07.02.2026 о 05 год. 42 хв. на вул. Залізна, 30-А в с. Пустоіванне, водій ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» (0246), що підтверджується тестом № 820 від 07.02.2026, результат огляду становить 1,81 проміле, чим повторно протягом року вчинив правопорушення. Згідно ст. 266 ч. 2 КУпАП велася безперервна відео фіксація на технічні пристрої: № 470600, 468826. За даним фактом було складено протокол серії ЕПР1 № 585167 від 07.02.2026, згідно із яким ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в даному випадку п. 2.9 «А» ПДР України, а його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП

Частина 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Згідно п.2.1 «А» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 2 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У пункті 3 розд. І вказаної Інструкції роз`яснено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 4,5,6 ст. 266 КУпАП).

За приписами п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувавши своє право керувати транспортним засобом, погодився нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки визначені національним законодавством України.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки сформовані за вказаними протоколами справи про адміністративні правопорушення надійшли до суду, як окремі матеріали, тому враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП та зважаючи на те, що в провадженні одного судді знаходяться справи про вчинення адміністративних правопорушень однією особою, вважаю необхідним об`єднати їх в одну справу.

Під час складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколів про адміністративні правопорушення він не надавав, відомості про оскарження ним дій працівників поліції суду не надано.

В судові засідання призначені на 03.03.2026 та 17.03.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце повідомлявся судом вчасно, належним чином, також відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Радивилівського районного суду Рівненської області, причини неявки суду не повідомив. Клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За таких обставин та враховуючи те, що судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для того, щоб ОСОБА_1 мав можливість надати свої аргументи під час публічного слухання цієї справи у суді, і оскільки він був обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, і що розгляд адміністративної справи відбудеться в Радивилівському районному суді Рівненської області, викликався до суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, проте не вжив заходів для явки до суду, приходжу висновку, що справу про притягнення його до адміністративної відповідальності можливо розглянути за його відсутності.

Окрім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено частинами 1-3 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному провадженні за формою, на відмінну від їх належності, що визначається як придатність таких доказів для використання їх за змістом.

При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 (два епізоди) та ч. 2 ст. 130 (два епізоди) КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 576877 від 27.02.2026(а.с. 2);

- інформаційною довідкою та витягами адмінпрактики, згідно яких, відносно ОСОБА_1 15.04.2025 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами Радивилівським ВДВС в Рівненській області ВП № 72397274. 12.05.2024 на гр. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 327683 за ч. 3 ст. 126 та за результатами якого Радивилівським районним судом Рівненської області було винесено постанову № 568/962/25 від 22.07.2025 та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років (а.с. 4,6,7);

- копією постанови державного виконавця Радивилівського відділу ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Невинної К. В. ВП № 72397274 від 09.01.2024, про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами (а.с.5-6);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 576920 від 27.01.2026

- інформаційною довідкою та витягами адмінпрактики, згідно яких, відносно ОСОБА_1 11.05.2025 винесено постанову серії ЕНА № 4708653 за ч. 4 ст. 126 за керування транспортними засобами будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 331/4513/24 від 09.09.2024 на 1 рік та рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/962/25 від 22.07.2025 строком на 10 років та накладено стягнення у виді штрафу 20 400 грн (а.с. 14,15, 16,17);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 576928 від 27.01.2026(а.с.22);

- актом огляду від 27.01.2026 16:30 год., згідно якого, огляд проведений у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проведено, ОСОБА_1 від огляду відмовився, що засвідчив своїм підписом (а.с.23);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 27.01.2026 о 16 год. 35 хв. ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я КНП «Дубенська МЛ» у зв`язку із виявленням поліцейським у нього ознак сп`яніння. Огляд у медичному закладі не проводився, ОСОБА_1 відмовився (а.с.24);

- зобов`язанням від 27.01.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортними засобами (а.с.25);

- копією протоколу серії ЕПР1 № 576877 від 27.01.2026 (а.с.26);

- довідкою та витягом із бази ІПНП, відповідно до якої на ОСОБА_1 12.05.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 327683 за ч. 3 ст. 126 та за результатами якого Радивилівським районним судом Рівненської області було винесено постанову № 568/962/25 від 22.07.2025 та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років (а.с. 28,29);

- відеозаписами, які містяться на диску(а.с.30). Вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, в тому числі щодо безперервності запису згідно п. 5 вказаної Інструкції.

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585167 від 07.02.2026(а.с.35);

- актом огляду від 07.02.2026 05:53 год. згідно якого, огляд проведений у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проведено за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510» (0246), результат 1,81 проміле, ОСОБА_1 з результатом згідний, що засвідчив своїм підписом (а.с.36);

- роздруківкою чеку тесту № 820, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведено 07.02.2026 о 05:53 го., результат огляду 1,81 проміле (а.с.37);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 07.02.2026 о 06 год. 00 хв. ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я «Радивилівська ЦРЛ» у зв`язку із виявленням поліцейським у нього ознак сп`яніння. Огляд у медичному закладі не проводився, ОСОБА_1 відмовився (а.с.38);

- зобов`язанням від 07.02.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортними засобами (а.с.39);

- копією постанови серії ЕНА № 6625646 від 07.02.2026 (а.с.40);

- довідкою та витягом із бази ІПНП, відповідно до якої на ОСОБА_1 12.05.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 327683 за ч. 3 ст. 126 та за результатами якого Радивилівським районним судом Рівненської області було винесено постанову № 568/962/25 від 22.07.2025 та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років (а.с. 41,42);

- відеозаписами, які містяться на диску(а.с.43). Вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, в тому числі щодо безперервності запису згідно п. 5 вказаної Інструкції.

Оскільки під час розгляду справи встановлена провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень і останній підлягає адміністративній відповідальності, у справі, необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання КУпАП.

У ч. 2 ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Відповідно до абзацу 4 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Згідно даних, що містяться у протоколах транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до довідок адмінпрактики транспортних засобів за ОСОБА_1 не зареєстровано (а.с.14).

Частина 2 статті 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням вищенаведеного, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, яка визначена ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк сім років та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий не є у приватній власності ОСОБА_1 .

За приписами ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

З матеріалів долучених до протоколу слідує, що постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.07.2025 № 568/962/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років (а.с.28), проте судді не надано доказів щодо: часу набрання сили таким рішенням, оскарження його в апеляційному порядку, а так само, його виконання.

Як наслідок, визначити остаточне стягнення, відповідно до положень ч. 3 ст. 30 КУпАП, шляхом приєднання до призначеного судом стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами невідбутої частини стягнення за попереднім судовим рішенням, суддя позбавлений можливості.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Інформація щодо наявності пільг встановлених законодавством України у ОСОБА_1 в суду немає, такої інформації він особисто суду не повідомляв.

Таким чином, на підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. 36, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 : № 568/273/26 (провадження №3/568/239/26) за ч. 5 ст. 126 КУпАП, № 568/274/26 (провадження №3/568/240/26) за ч. 5 ст. 126 КУпАП, № 568/275/26 (провадження №3/568/241/26) за ч. 2 ст. 130 КУпАП та № 568/276/26 (провадження № 3/568/42/26) за ч. 2 ст. 130 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 568/273/26.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 ч. 5 (два епізоди) та ст. 130 ч. 2 (два епізоди) КУпАП і застосувати стягнення у порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA0017001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Суддя Володимир КОНДРАТЮК