Справа № 161/3956/26
Провадження № 3/161/1449/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., за участі особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Савчука І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 02.02.2009 року по 06.10.2023 року кухар в/ч НОМЕР_1 (молодший інспектор І категорії відділу режиму і охорони Державної установи «Луцький слідчий ізолятор»),

- ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2026 адресу суду надійшли три справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , які постановою суду від 23.02.2026 року були об`єднанні в одне провадження.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.02.2026 року № 96, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора І категорії відділу режиму і охорони ДУ «Луцький слідчий ізолятор» (будучи суб`єктом декларування), несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (щорічна декларація (продовжується діяльність), чим порушила вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Такі дії кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, вона ж згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.02.2026 року № 95, будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (щорічна декларація (при звільнені), чим порушила вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Такі дії кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, вона ж згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.02.2026 року № 94, будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (щорічна декларація (продовжується діяльність), чим порушила вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Такі дії кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнала, зазначила що не знала про необхідність подання декларації в період військового стану. Просила закрити провадження за малозначністю вчиненого.

Прокурор Савчук Савчук І.А. протокол підтримав, зазначив, що в діях особи є склад адміністративного правопорушення і її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, які передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП визначено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України«Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічні декларації за 2022 рік, 2023 рік подані суб`єктом декларування ОСОБА_1 01.04.2024 року, тобто несвоєчасно.

З наданих прокурором відомостей з НАЗК та матеріалів справи слідує, що технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню документів до Реєстру у передбаченні законодавством строки не зафіксовано.

Відтак, поважних причин несвоєчасного подання декларації не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення, суддею враховується особа правопорушника, її майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують чи обтяжують правопорушення.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність суддя не вбачає.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.172-6, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, та, на підставі ст.36 КУпАП, остаточно, накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк