Справа №443/542/26
Провадження №3/443/243/26
ПОСТАНОВА

іменем України

17 березня 2026 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.173-2, ч.3 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2026 року о 14.00 год., ОСОБА_1 повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , під час якого погрожував потерпілій фізичною розправою, обзивав останню нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск.

Крім того, 23 лютого 2026 року о 17.00 год., ОСОБА_1 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якої 23.02.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №611895 про заборону перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Також, 24 лютого 2026 року о 08.00 год., ОСОБА_1 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якої 23.02.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №611895 про заборону перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Також, 25 лютого 2026 року о 08.00 год., ОСОБА_1 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якої 23.02.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №611895 про заборону перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Також, 26 лютого 2026 року о 08.00 год., ОСОБА_1 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якої 23.02.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №611895 про заборону перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Також, 27 лютого 2026 року о 08.00 год., ОСОБА_1 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якої 23.02.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №611895 про заборону перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Також, 28 лютого 2026 року о 08.00 год., ОСОБА_1 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якої 23.02.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №611895 про заборону перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Також, 01 березня 2026 року о 08.00 год., ОСОБА_1 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якої 23.02.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №611895 про заборону перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Також, 02 березня 2026 року о 07.00 год., ОСОБА_1 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою, стосовно якої 23.02.2026 винесено терміновий заборонний припис серії АА №611895 про заборону перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП, ч.3 ст.173-8 КУпАП та ч.2 ст.173-8 КУпАП, щиро розкаявся у вчиненому. Обіцяв виправити свою поведінку. Також повідомивши, що не виконував заборонений терміновий заборонений припис, у зв`язку із тим, що його із будинку не відпускала дружина.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосуваннянасильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого (ч.1 ст.173-2 КУпАП), та діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи (ч.2 ст.173-2 КУпАП).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильства» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають їхні батьки та діти; батьки (мати, батько) і дитина (діти); прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Під час розгляду справи судом встановлено, щопотерпіла ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 .

Крім того, об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю. Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.3 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст. 173-8 КУпАП адміністративним правопорушенням є діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а саме невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений (ч.2 ст.173-8 КУпАП).

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2, ч.3 ст.173-8 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення Серія ВАД №989119 від 23.02.2026, Серія ВБА №211197 від 04.03.2026?Серія ВБА №211196 від 04.03.2026, Серія ВБА №211199 від 04.03.2026, Серія ВБА №211200 від 04.03.2026, Серія ВБА №211193 від 04.03.2026, Серія ВБА №211194 від 04.03.2026, Серія ВБА №211198 від 04.03.2026; Серія ВБА №211195 від 04.03.2026;

- рапортом працівника Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення, згідно якого 23.02.2026 о 14.13 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.02.2026 о 14.12 год. за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця ОСОБА_2 повідомила про те, що дебоширить чоловік - ОСОБА_1 , який знаходиться в стані сп`яніння і вдарив її. Від ШМД відмовилась;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.02.2026, згідно яких остання повідомила, що 23.02.2026 о 14.00 год. її чоловік ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив скандал, погрожував її фізичною розправою, обзивав її нецензурними словами, чинив на неї моральний та психологічний тиск;

- копією постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 06.10.2025 по справі №443/1643/25, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360,00 грн.;

- терміновим заборонним приписом Серія АА №611895 від 23.02.2026, згідно якого ОСОБА_1 встановлено наступні заходи термінового заборонного припису стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 : зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; строком на десять діб з 15 год 24 хв 23.02.2026 до 15 год 24 хв. 03.03.2026;

- довідкою, складеною ст. інспектором САП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ст.лейтенатом поліції Михайлишин Н. від 05.03.2026, про те, що згідно інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 піддавався адміністративному стягненню, а саме притягався 09.05.2025 Жидачівським районним судом Львівської області в справі №443/710/25 до адміністративної відповідальності за скоєння 23.04.2025 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та за скоєння 26.04.2025 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАп з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень;

- рапортами працівників Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04.03.2026;

- письмовими та наданими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 ..

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2, ч.3 ст.173-8 КУпАП.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставиною, що відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винного.

Обставин, що відповідно до ст. 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, його особу, який раніше вчинив аналогічне правопорушення, ступінь вини.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно правила ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП вважаю, що необхідно призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю правопорушень у виді штрафу, в межах санкції статей за якими кваліфіковано його дії.

Крім того, згідно із ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 6 ст. 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року, у випадках передбачених законодавством.

Зважаючи на вищевказане, з метою забезпечення комплексного підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам, беручи до уваги дані про особу правопорушника, з метою зміни його насильницької поведінки та формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своєю сім`єю, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, вважаю за необхідне одночасно направити ОСОБА_1 , в порядку ст. 39-1 КУпАП, на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі у розмірі 665 грн. 60 коп..

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП, ч.3 ст.173-8 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ч.3 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень;

за ч.3 ст.173-8 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665 (шістсот шістдесят п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який вчинив домашнє насильство, для проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, строком на 3 (три) місяці.

Ходорівській міській раді Стрийського району Львівської області як суб`єкту, відповідальному за виконання програм для кривдників, організувати та забезпечити проходження ОСОБА_1 програми для кривдників, згідно порядку передбаченого Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка