КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/10056/25

Суддя в суді першої інстанції: Первушина О.С.

Провадження № 33/824/1816/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 29 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за частиною першою ст. 130 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000, 00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн (а.с. 51-53).

Не погодившись з вказаною постановою, 19 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, на обґрунтування якої зазначив, що оскаржувана постанова була винесена 29 грудня 2025 року напередодні новорічних свят та вихідних днів. Через тривалий період державних свят, обмежений режим роботи поштових служб та судових установ, а також пізнє отримання тексту постанови на руки, як вказав апелянт, він був позбавлений можливості подати скаргу вчасно. Також, посилався на те, що в період з 30 грудня знаходився за межами міста, через екстрені відключення світла не мав змоги виходити до мережі Інтернет та відповідно отримати інформацію по оскаржуваній постанові (а.с. 56-67).

04 березня 2026 року зазначена апеляційна скарга отримана Київським апеляційним судом та 05 березня 2026року справа передана судді-доповідачу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

За змістом частини другої ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову Голосіївського районного суду міста Києва було постановлено 29 грудня 2025 року(а.с. 51-53).

Також у матеріалах справи містяться докази, які свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд Голосіївським районним судом міста Києва цієї справи, а саме: заява ОСОБА_1 від 08 грудня 2025 року про залучення його представника та виклик працівників поліції, які склали протокол (а.с. 44), розписка ОСОБА_1 від 23 грудня 2025 року про те, що йому роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 48), розписка ОСОБА_1 від 23 грудня 2025 року про те, що він повідомлений про час та дату судового засідання (а.с. 49).

Проте, будучи обізнаним про розгляд Голосіївським районним судом міста Києва цієї справи, апелянт після 29 грудня 2025 року і протягом десятиденного строку, встановленого частиною другою ст. 294 КУпАП, не вживав жодних заходів для того, щоб дізнатися про стан достеменно відомого йому провадження, зокрема, не подавав до суду заяв про отримання інформації про розгляд цієї справи чи про отримання копії повного тексту постанови.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26 квітня 2007 року у справі Олександр Шевченко проти України та Трух проти України (ухвала) від 14 жовтня 2003 року). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Посилання апелянта на те, що він був позбавлений можливості подати скаргу вчасно через те, що оскаржувана постанова була винесена 29 грудня 2025 року напередодні новорічних свят та вихідних днів, через тривалий період державних свят, обмежений режим роботи поштових служб та судових установ, пізнє отримання тексту постанови на руки, що у період з 30 грудня він знаходився за межами міста та через екстрені відключення світла не мав змоги виходити до мережі Інтернет, щоб отримати інформацію щодо рішення у справі, не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення.

Окрім цього, у період дії воєнного стану, котрий введено в Україні з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та продовжений до 04 травня 2026 року Указом Президента України № 40/2026 від 12 січня 2026 року, не застосовуються норми статті 73 КЗпПУ, якою встановлено святкові і неробочі дні, згідно із Законом № 2136-IX від 15 березня 2022 року з урахуванням змін, внесених Законом № 2352-IX від 01 липня 2022 року.

Тобто у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день не переноситься на наступний після святкового або неробочого під час воєнного стану - з 24 лютого 2022 року і по теперішній час, відтак поштові служби та суди працюють із врахуванням положень ст.ст. 67-70 КЗпПУ.

Будь-яких доказів на підтвердження введення екстрених відключень світла, зокрема, актів про постійну відсутність електропостачання в період з 29 грудня 2025 року по 07 січня 2026 року включно за адресою проживання апелянта чи у тому місці, де він перебував, або довідок від енергопостачальника щодо цілодобового відключення світла за вказаний період до суду не надано.

При цьому, відсутність електропостачання має періодичний, тимчасовий характер, тому не може вважатись обставиною, яка унеможливлювала подачу апеляційної скарги у встановлений строк.

Отже, за відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити, а апеляційну скаргу з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 29 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 29 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за частиною першою ст. 130 КпАП України- повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець