Номер провадження: 33/813/535/26
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 січня 2026 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 січня 2026 року притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529506 від 02.12.2025 року, водій ОСОБА_1 , 02.12.2025 року о 10 годині 05 хвилин у м. Одеса, вул. Олексія Вадатурського 16Б, керуючи транспортним засобом Hyundai І10 номерний знак НОМЕР_2 , не вибрала безпечну дистанцію руху, в результаті чого допустила зіткнення з авто Hyundai Santa FE номерний знак НОМЕР_3 , який знаходився попереду нього, здійснюючи розворот, в результаті чого ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що доводи суду не відповідають матеріалам справи та обставинам відеозаписів, просить постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.01.2026 року скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки фактичні обставини викладені у протоколі не підтверджуються сукупністю доказів, а отже протокол не відповідає вимозі його достовірності. Крім того, зауважується, що до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням практики ЄСПЛ, апелянт вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи.

Також, апелянт акцентує увагу на тому, що до суду приводився свідок ОСОБА_2 , яка була свідком ДТП та їхала в автомобілі разом з апелянтом, і яка могла пояснити обставини ДТП, проте її судом допитано не було, як і не було взято судом до уваги відео моменту ДТП, яке підтверджує порушення правил дорожнього руху автомобілем Hyundai Santa FE номерний знак НОМЕР_3 .

Підсумовуючи викладене, в скарзі зазначається, що на думку апелянта під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього були порушені ст. ст. 59,62 Конституції України, ст. 254, 256, 268 КУпАП. Крім того, апелянт вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт, що вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 по суті справи, яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила постанову суду скасувати, а провадження закрити. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 13.1 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 13.1. ПДР України, яка зазначена в протоколі працівником поліції.

П.13.1.ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Не зважаючи на позицію особи яка притягається до адміністративної відповідальності про відсутність в її діях складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 529506 від 02.12.2025 року, який підписано ОСОБА_1 без жодних зауважень; пояснень учасників ДТП: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; схемою місця ДТП яка також підписана учасниками ДТП без зауважень.

Зазначені докази досліджені та оцінені як судом першої інстанції так і перевірені апеляційним судом, та доводять, що водій ОСОБА_1 діяла всупереч вимогам п.13.1 ПДР України, шо є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно із Конвенцією про дорожній рух, водій транспортного засобу, що рухається позаду за іншим транспортним засобом, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливості вантажу, що перевозиться, стану технічного засобу і своїх навичок керування повинен дотримувати відповідну безпечну дистанцію з тим, щоб уникнути зіткненню в разі несподіваного гальмування або зупинки транспортного засобу, що рухається попереду.

Доводи апеляційної скарги, щодо допущення водієм автомобіля Hyundai Santa FE номерний знак НОМЕР_3 правил дорожнього руху та здійснив раптовий поворот в забороненому для цього місці, не спростовують законності і правильності оскаржуваного судового рішення.

Так як, предметом судового розгляду в межах даного адміністративного провадження є притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також наявність чи відсутність в її діях порушень п. 13.1 ПДР України та ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення ПДР водієм автомобіля Hyundai Santa FE номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 не можуть бути перевірені в межах цієї справи, адже ці обставини підлягають дослідженню під час здійснення розгляду справи щодо ОСОБА_3 ..

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_2 , яка їхала в автомобілі разом з апелянтом не заслуговують на увагу оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнала і допит свідка за таких умов є не доцільним.

Також, апеляційний суд не вбачає підстав для допиту ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, оскільки апелянтом не доведено обґрунтованих доводів того, яке саме значення для вирішення справи мають показання зазначеного свідка та не доведено, що ці показання могли б спростувати висновки суду першої інстанції, зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи, з урахуванням визнання ОСОБА_1 свої вини.

Окремо суд зауважує, що судом переглянуто відеозапис наданий ОСОБА_1 , проте він не спростовує того, що нею було порушено вимоги п. 13.1 ПДР.

Доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22.01.2026 року та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 січня 2026 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов