КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 363/7606/25 Апеляційне провадження №33/824/1678/2026Головуючий у суді першої інстанції - Чірков Г.Є. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Пилюченко Інною Георгіївною, на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 06 лютого 2026 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності передбаченої частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 06.02.2026 ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Пилюченко І.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що письмові пояснення ОСОБА_3 від 11.12.2025 не доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, оскільки складені у інший день.

Посилається на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, оскільки останній добровільно з`явився до управління поліції для складення протоколу, а також відшкодував суму збитків.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 581824 було складено із порушенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пилюченко І.Г. у судове засідання не з`явилися.

При цьому, 09.03.2026 до Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Пилюченко І.Г., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , в якій остання наполягає на задоволенні апеляційної скарги та просить розглядати її без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

З огляду на викладене, судом визнано за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.12.2025 близько 17 год. 25 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Фора» по вул. Валовій, 2В в с. Хотянівка Вишгородського району, таємно викрав з магазину продукти харчування на загальну суму 749 грн. 93 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття провадження за малозначністю у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що покупець ОСОБА_1 перетнув касову зону, не оплативши товар, що утворює в його діянні склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а його дії носять ознаки правопорушення вчиненого з непрямим умислом, однак взявши до уваги дані про особу ОСОБА_1 , його культурно-мистецьку діяльність, доводи про відсутність корисливого мотиву, вжиті ним заходи до дійового каяття, оплату в повному обсязі товару, яким таємно заволодів, звільнив від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, відхиляючи доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Окремим видом адміністративних правопорушень є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Згідно статті 51 КУпАП, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини в сфері власності.

У цій справі, об`єктом посягання є майно ТОВ «Фора» на загальну суму 749,93 грн. без ПДВ.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: 1) крадіжки (таємного викрадення чужого майна); 2) шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою); 3) привласнення; 4) розтрати.

Фактичні обставини, зафіксовані у протоколі та підтверджені відеозаписом, свідчать про те, що ОСОБА_1 відсканувавши обраний товар на касі самообслуговування у ТОВ «Фора», перетнув касову зону, не оплативши товар, що свідчить про таємне викрадення чужого майна.

Суб`єктом адміністративної відповідальності за статтею 51 КУпАП є фізична осудна особа, якій на момент вчинення виповнилося шістнадцять років.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що саме ОСОБА_1 відсканувавши обраний товар на касі самообслуговування у ТОВ «Фора», перетнув касову зону, не оплативши товар.

При цьому, не заслуговують на увагу апеляційного суду доводи про те, що письмові пояснення ОСОБА_3 від 11.12.2025 не доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, оскільки складені у інший день, з огляду на те, що безпосередньо 11.12.2025 ОСОБА_3 , за допомогою архіву відеонагляду виявив незаконне заволодіння майном ТОВ «Фора». Складення пояснень у інший день, не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Доцільно відзначити про те, що у суді першої інстанції ОСОБА_1 щиро розкаявся та зазначив про відшкодування ТОВ «Фора» спричиненої шкоди, що вказує на визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Суб`єктивна сторона дрібного викрадення характеризується прямим умислом і корисливою метою.

В цій справі, умисел ОСОБА_1 підтверджується послідовністю його дій: вибір товару, сканування товару, поміщення до пакету, залишення касової зони магазину без оплати обраного та відсканованого товару.

Ці дії є свідомими та спрямованими на протиправне та безоплатне заволодіння чужим майном. Корислива мета також є очевидною, оскільки особа мала намір обернути викрадене майно на свою користь, поліпшивши власне матеріальне становище.

Посилання на добровільну явку до управління поліції для складення протоколу та відшкодування суми збитків, не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 умислу при вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено 17.12.2025, а не 11.12.2025, коли ОСОБА_4 надав пояснення, є необґрунтованими з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що подія трапилась 11.12.2025. Разом з тим, ОСОБА_1 залишив ТОВ «Фора», а тому його особу встановлено не було. При цьому, старшим інспектором-черговим Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Гаркавкою Р.М. 11.12.2025 було зафіксовано факт крадіжки, який зареєстровано в ЄО за № 31428.

В подальшому, особу ОСОБА_1 було встановлено та цього ж дня відібрано пояснення, а також складено протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, слід зазначити, що доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Інших, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Пилюченко Інною Георгіївною - залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 06 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Максим Оніщук