Справа № 542/291/26
Провадження № 3/542/116/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 березня 2026 року селище Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Гринь О.О., розглянувши матеріали, які складені та надійшли з Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

16.02.2026 від Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 582923 від 04.02.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 04.02.2026 о 15 год 24 хв в сел. Нові Санжари по вул. Центральній, буд. 54, в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки ИЖ М-412ИЕ-028, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 . Визначення стану алкогольного сп`яніння проводилось на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу ALCOTEST DRAGER 6810, тест № 1236 результат 0,29 проміле, чим порушив п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, 02.03.2026 подав до суду заяву у якій провив розгляд справи проводити за його відсутності, вину визнає в повному обсязі (а.с. 13, 14).

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя вважає, що справу можна розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП України виражається зокрема у формі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наявних доказів, а саме:

даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 582923 про адміністративне правопорушення від 04.02.2026, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 04.02.2026 о 15 год 24 хв в сел. Нові Санжари по вул. Центральній, буд. 54, керував автомобілем марки ИЖ М-412ИЕ-028, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Також в протоколі зазначено, що вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл (а.с. 4);

результатом огляду на стан сп`яніння, що проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810, згідно із яким вміст алкоголю в крові 0,29 % (а.с. 5),

даними відеозапису, з якого вбачається, що працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора «Drager», результат якого показав 0,29 проміле, з результатами якого ОСОБА_1 погодився (а.с. 5).

Дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 582923 від 04.02.2026, відомості, що містяться, у роздруківці газоаналізатора «Drager 6810», дані відеозапису є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За відомостями ГСЦ МВС посвідчення водія у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 - відсутнє (а.с. 9).

Згідно зі змістом п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Разом з тим, відповідно до чинних положень п.«v» Розділу 1 Конвенції про дорожній рух, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974 року, поняття «водій» означає будь-яку особу, яка зокрема керує транспортним засобом.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» якщо міжнародним договором, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Таким чином, правові норми Конвенції про дорожній рух за своєю юридичною силою є вищими за норми постанови Кабінету Міністрів України, якою затверджено Правила дорожнього руху.

Крім того, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Проаналізувавши наведені норми права, та практику ЄСПЛ, суддя дійшла висновку, що водієм вважається особа, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д., незалежно від наявності або відсутності у неї посвідчення водія.

Суддя враховує, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, зокрема попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, в стані алкогольного сп`яніння, а також не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлено.

Враховуючи зазначене, суддя дійшла висновку, що необхідним та достатнім є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 40-1, ч. 1 ст. 130, 276-280, 283, 285 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 копійок.

Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розумінні статті 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області О.О. Гринь