Єдиний унікальний номер судової справи 489/9673/25
Номер провадження 33/812/109/26 Головуючий у місцевому суді: Валігурський Г.Ю.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Коростієнко Н.С.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

та його захисника адвоката Зеленської А.П.,

потерпілої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу потерпілої особи ОСОБА_2 на постанову судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 16 лютого 2026 року, якою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №515405, який надійшов на розгляд Інгульського районного суду міста Миколаєва та був складений 17 листопада 2025 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 15 травня 2025 року близько 11 год. 30 хв. в місті Миколаєві на перехресті вулиці Космонавтів та проспекту Богоявленського, керуючи вантажним транспортним засобом марки і моделі КАМАЗ МТ 150-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті праворуч зробив маневр перестроювання, не переконався, що це буде безпечно, не зайняв відповідне крайнє положення, та допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем Mersedes, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився праворуч та також мав намір здійснити поворот праворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження. Такими діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 16 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_1 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Не погодившись із судовим рішенням, потерпіла особа ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 16 лютого 2026 року та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя першої інстанції не дослідив усіх обставин справи, а саме не взяв до уваги той факт, що працівниками поліції було проведено перевірку щодо правильності кваліфікації дій водія ОСОБА_1 під час ДТП, яка мала місце 15 травня 2025 року, та складено новий протокол про адміністративне правопорушення, де зазначено, що ним було порушено вимоги пп.«б» п.2.3 та п.10.1 ПДР, внаслідок чого відбулася вищезазначена ДТП. Звернуто також увагу, що дана справа містить достатньо доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з порушенням ним вимог п.10.1 ПДР, що призвело до ДТП та матеріальних збитків.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 17 березня 2026 року потерпіла особа ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 17 березня 2026 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Зеленська А.П. вважали, що суд першої інстанції правильно закрив провадження в справі, оскільки за вказаним фактом ДТП Миколаївським апеляційним судом 11 вересня 2025 року постановлена постанова про закриття провадження в справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ст.124 КУпАП дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно зі ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02).

Аналіз наведених норм закону, зокрема, положень ст.ст.280,251 КУпАП дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень ст.283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (ст.251 КУпАП).

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить ст.256 КУпАП, якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

До протоколу додається схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є графічним зображенням місця пригоди з фіксацією всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (п.3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 07листопада 2015 року №1395, далі - Інструкція).

Зміст схеми місця дорожньо-транспортної пригоди регламентовано пунктом 4 розділу Х Інструкції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами провадження встановлено, що 15 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №331211, відповідно до якого ОСОБА_1 15 травня 2025 року близько 11 год. 30 хв. в місті Миколаєві на перехресті вулиці Космонавтів та проспекту Богоявленського, керуючи вантажним транспортним засобом марки і моделі КАМАЗ МТ 150-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті праворуч зробив маневр перестроювання, не переконався, що це буде безпечно, не зайняв відповідне крайнє положення, та допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем Mersedes, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився праворуч та також мав намір здійснити поворот праворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження. Такими діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

За результатами судового розгляду справи №489/4091/25 постановою судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 12 серпня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року постанову судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 12 серпня 2026 року скасовано. Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з порушенням вимог п.13.1 ПДР з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вказана постанова суду набрала законної сили.

16 жовтня 2025 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області зі скаргою, в якій просив скласти протокол про адміністративне правопорушення стосовно порушення водієм ОСОБА_1 вимог пп.«б» п.2.3, п.10.1 ПДР у зв`язку з раніше неправильною кваліфікацією дій водія ОСОБА_1 .

За результатом службового розслідування 17 листопада 2025 року правниками поліції було повторно складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом тієї самої події, яка мала місце 15 травня 2025 року.

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №515405 від 17 листопада 2025 року зазначено, що водій ОСОБА_1 15 травня 2025 року близько 11 год. 30 хв. в місті Миколаєві на перехресті вулиці Космонавтів та проспекту Богоявленського, керуючи вантажним транспортним засобом марки і моделі КАМАЗ МТ 150-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті праворуч зробив маневр перестроювання, не переконався, що це буде безпечно, не зайняв відповідне крайнє положення, та допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем Mersedes, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився праворуч та також мав намір здійснити поворот праворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження. Такими діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення також долучена схема місця ДТП, що була складена 06 листопада 2025 року.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими.

У відповідності до положень п.8 ч.1 ст.247 КУпАП, підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Отже, законодавцем встановлено безальтернативну заборону повторного розгляду питання про притягнення особи до відповідальності за одне і те саме адміністративне правопорушення у разі наявності нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, при цьому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Оскільки зазначена вище постанова Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, тобто стосовно однієї і тієї ж особи за однієї ж і тієї ж події не скасована, то провадження у цій справі про адміністративне правопорушення підлягало закриттю на підставі положень п.8 ч.1 ст.247 КУпАП.

При цьому, наявність у первісному протоколі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 істотних недоліків не є підставою ані для повторного складання щодо даної особи іншого аналогічного протоколу про адміністративне правопорушення, ані для повторного розгляду того самого обвинувачення у межах іншого адміністративного провадження, що правильно констатував суд першої інстанції у постанові.

Також, обґрунтовано звернуто увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №515405 стосовно водія ОСОБА_1 за одних і тих же обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 травня 2025 року, за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, складений 17 листопада 2025 року, тобто поза межами місячного строку з моменту вчинення ДТП, яка мала місце 15 травня 2025 року, що є порушенням вимог п.7 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, згідно з якою, саме на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно осіб, які вчинили адміністративне правопорушення. Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, скласти стосовно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 15 травня 2025 року мова йшла про порушення водієм ОСОБА_3 інших вимог ПДР, ніж було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення у даній справі (протокол від 17 листопада 2025 року), на думку апеляційного суду, є безпідставними та не спростовують висновок суду першої інстанції про необхідність закриття провадження в справі відповідно до положень п.8 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки під час судового розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП була встановлена наявність по тому самому факту нескасованої постанови Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року у справі №489/4091/25 про закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, то вказана обставина, відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.247 КУпАП, виключала будь-яку можливість подальшого провадження в справі про адміністративне правопорушення, яке безальтернативно підлягало до закриття.

Твердження потерпілої особи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови про закриття провадження в справі не встановив обставин справи є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції раніше вже було розглянуто справу за фактом ДТП за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке мало місце 15 травня 2025 року, надано оцінку наявним в матеріалах справи доказам та прийнято судове рішення про закриття провадження в справі, що у свою чергу виключає необхідність дослідження тих самих обставин і прийняття рішення по суті справи, а натомість дає підстави для закриття провадження відповідно до положень п.8 ч.1 ст.247 КУпАП без детального аналізу наявних матеріалів.

Інші посилання в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані районним судом та могли б потягнути неправильне вирішення справи, а за такого, не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною, переоцінкою по іншому, доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Таким чином оскаржувана постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої особи ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 16 лютого 2026 року, якою стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова