ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/5878/25 Головуючий І-ї інстанції Паляничко Д.Г.
Провадження № 33/818/245/26
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Костенко Ю.С.

за участю особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Лютянської Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу захисника Лютянської Н.С. на постанову судді Індустріального районного суду м.Харкова від 23 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, щодо ОСОБА_1 -

УСТАНОВИВ

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, 26.06.2025 року о 17 год. 15 хв. підполковник ОСОБА_1 був виявлений за адресою: АДРЕСА_1 , представниками Військової служби правопорядку (надалі за текстом ВСП) з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. У подальшому ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№00253), результат огляду становить 2.11 проміле. Відповідно до акту медичного обстеження підполковник ОСОБА_1 знаходиться під час виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постановою суддіІндустріального районного суду м.Харкова від 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Лютянська Н.С.просить постанову судді скасувати як необґрунтовану та незаконну, таку, що не відповідає фактичним обставинам справи, винести нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 ввечері 25 червня 2025 року (напередодні дня події) перебував на поминальному заході, під час якого вживав незначну кількість алкоголю в межах норм етикету.

26 червня 2025 року вранці у зв`язку із погіршенням самопочуття та наявністю симптомів низького артеріального тиску, ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою до лікаря, де йому було призначено відповідне лікування, зокрема, внутрішньовенні ін`єкції (крапельниця) та медикаментозна терапія. Оскільки тиск не нормалізувався, медичний працівник ввів додаткові препарати, спрямовані на стабілізацію його психофізіологічного стану (виписки з медичної карти додаються).

Вважає, що застосування лікарських препаратів, а також незначне вживання алкоголю напередодні могло спричинити неправильність показників вимірювального приладу, оскільки як алкоголь, так і лікарські препарати здатні впливати на результати обстежень, змінювати показники організму та створювати помилкове уявлення про наявність або відсутність стану сп`яніння.

Також, вказує, що прилад «Алконт-М» №00253, який був використаний для огляду ОСОБА_1 , пройшов останнє калібрування 09.08.2024 року, тобто, станом на день події 26.06.2025 року його міжповірочний інтервал, що складає 6 місяців, уже закінчився.

Зазначає, що ОСОБА_1 заперечує факт підпису ним протоколу та пояснень до нього, натомість, районним судом було безпідставно відмовлено у призначенні судової почеркознавчої експертизи.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лютянської Н.С. на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши доводи захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, дані вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом виконані. Висновки про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд обґрунтував низкою доказів, яким дана відповідна оцінка в постанові.

Так, згідно ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 року №515 затверджено Інструкцію про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України (далі - Інструкція).

У пункті 3 підпункт 7 розділу VІІІ Інструкції визначено процедуру огляду військовослужбовця на стан сп`яніння, зокрема: за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 15), який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається порушнику, а другий підшивається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), зазначаються у відповідних графах протоколів про адміністративне правопорушення та адміністративне затримання.

Аналіз зазначених приписів дозволяє зробити висновок, що встановлення факту знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння (в даному випадку) можливе лише з додержанням спеціальної процедури та виконання чітких і послідовних дій, результати яких лише і можуть бути належними та допустимими доказами, не входить до компетенції та дискреційних повноважень інших осіб, в тому числі й суду.

Крім того, ст. 266-1 КУпАП передбачено порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно абз.7 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Так, судовим розглядом встановлено, що 26.06.2025 року о 17 год. 15 хв. підполковник ОСОБА_1 був виявлений за адресою: АДРЕСА_1 , представниками Військової служби правопорядку (надалі за текстом ВСП) з ознаками алкогольного сп`яніння, під час виконання службових обов`язків. У подальшому ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№00253), результат огляду становить 2.11 проміле. Відповідно до акту медичного обстеження підполковник ОСОБА_1 знаходиться під час виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду

Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДНХ № 3369 від 26.06.2025 року.

До того ж, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , крім протоколу, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- результатом тестування на алкоголь, проведеного за допомогою приладу АЛКОНТ-М №00253, тест №10206 від 26.06.2025, результат огляду ОСОБА_1 склав 2.11 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу №1232, з якого убачається, що огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 2.11 проміле;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.06.2025 року, згідно яких йому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, положення ст.10 Конституції України, а також його було попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ст.383 КК України;

- посвідченням офіцера серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №31 від 29.05.2025 року, відповідно до якого т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 29.05.2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки індустріального району у м.Харків територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , наданими ним безпосередньо у судовому засіданні суду першої інстанції, та відповідно до яких він займає посаду начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , та 26.06.2025 року, перебуваючи на службі у ІНФОРМАЦІЯ_4 , який тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , у будівлі ІНФОРМАЦІЯ_5 , виконуючи обов`язки начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , був запрошений у якості свідка до кабінету начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 . Прибувши до кабінету останнього, свідок зафіксував велику кількість людей, що перебувала у кабінеті, зокрема, й начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 . Був безпосереднім свідком огляду ОСОБА_1 на його робочому місці на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу, який за результатами огляду показав трішки більше 2-х проміле;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 , також допитаного у районному суді, згідно яких який він займає посаду начальника групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 , та 26.06.2025 року перебував на чергуванні у черговій частині. Виконуючи обов`язки чергового чергової частини, ОСОБА_3 направив до кабінету начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 . Під час перебування у кабінеті ОСОБА_1 він був присутній під час проведення його огляду на робочому місці, за результатами якого він перебував у стані сп`яніння.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст.172-20 КУпАП є суспільні відносини у сфері військових правопорушень.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, полягає, зокрема, у появі військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, виконує обов`язки т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже є суб`єктом адміністративної відповідальності за ст.172-20 КУпАП.

Також, матеріалами провадження встановлено, що на момент виявлення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 перебувавслужбі на своєму робочому місці у ІНФОРМАЦІЯ_4 , який тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , у будівлі ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається таким, що виконував обов`язки військової служби.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у перебуванні на місці роботи в нетверезому стані військовослужбовця, який виконує обов`язки військової служби протягом всього робочого дня на місці роботи (занять), в тому числі, поза військовою частиною.

Посилання захисника на той факт, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а позитивний результат проведеного щодо нього огляду був обумовлений його вкрай хворобливим станом, та вживанням лікарських препаратів та незначної кількості алкоголю напередодні, не є слушними, так як перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння встановлено на підставі відповідного огляду, результати якого відображено в акті огляду та складають 2,11 проміле.

Разом із тим, захисник не заперечує факт вживання ОСОБА_1 алкоголю ввечері напередодні дня події.

Аргументи адвоката, що лікарські препарати, які були застосовані до ОСОБА_1 у лікарні, здатні впливати на результати обстежень, змінювати показники організму та створювати помилкове уявлення про наявність/відсутність стану сп`яніння, є неспроможними, оскільки такі висновки належать до компетенції лікаря, в той час як такі доводи апелянта є виключно суб`єктивними.

Доводи апеляційної скарги про порушення процедури проведеного огляду щодо ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння через те, що міжповірочний інтервал приладу «Алконт-М» №00253, який був використаний для його огляду станом на день події 26.06.2025 року уже закінчився, також не є слушними.

Як було встановлено судом, прилад для вимірювання концентрації парів алкоголю Алконт М № 00253-15, виробник ТОВ «НВП «Академія медтехнологій» відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 та чинний до 09.08.2025 (Свідоцтво про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/3689, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», а.с. 44).

Разом із тим, в противагу доводів захисника, слід зазначити, що Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Міжповірочний інтервал (підчас якого проводиться калібровка) для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, і становить 1 (один) рік.

Щодо посилань захисника на те, що ОСОБА_1 не підписував ані протокол, ані пояснень до нього, натомість, районним судом було безпідставно відмовлено у призначенні судової почеркознавчої експертизи, то апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , який приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, не заперечував обставини, зазначені у протоколі ДНХ-3369 та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені обставини підтверджуються і даними відеозапису, долученому до матеріалів судового провадження (а.с. 52), згідно якого після проведеного огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не оспорював його результати.

Крім цього, ОСОБА_1 ані сам особисто, ані через представника не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_7 задля спростування обставин вчинення ним адміністративного правопорушення та оспорювання дій особи, що склала протокол.

Разом з тим, слід зазначити, що особистий підпис особи у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду (у даному випадку) не свідчить про беззаперечну згоду особи, щодо якої його складено, з інкримінованим їй правопорушенням, а лише підтверджує факт ознайомлення особи зі змістом документа, її участь у його складанні, отримання копії, а не її згоду з викладеними фактами чи визнання провини.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками районного суду щодо недоцільності призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, оскільки зібрані матеріали дають можливість встановити дійсні обставини справи, оцінити їх та зробити обгрунтований висновок щодо наявності (чи відсутності) у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Поряд із цим, доводи захисника, висловлені безпосередньо у судовому засіданні апеляційного суду з приводу того, що вище зазначений відеозапис був здійснений за допомогою якогось особистого пристрою, що викликає сумніви у його достовірності, не є слушними за тиких підстав.

Як було встановлено судом,відеозапис здійснював на особистий телефон моделі redmi note 5 pro один із патрульних - ОСОБА_4 , який приїхав разом з начальником патруля старшим сержантом ОСОБА_5 , автором протооклу серії ДНХ-3369 від 26.06.2025 року щодо ОСОБА_1 .

При цьому, адвокат не заперечує обставини, які зафіксовані спірним відеозаписом, а лише оспорює його походження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Зважаючи на викладене та з урахуванням наведених норм закону, відеозапис події, долучений до матеріалав судового провадження, є належним та допустимим доказом.

До того ж, у даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами.

Аргументи адвоката про те, що ОСОБА_1 висловлював бажання пройти огляд у медичному закладі, здавши аналізи, також не знайшли свого обгрунтованого підтвердження зібраними матеріалами, а тому апеляційний суд критично оцінює такі доводи захисника, та розцінює їх як спробу ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд врахувує, що така позиція сторони захисту з`явилась вже під час апеляційного перегляду, у той час, як під час розгляду справи районним судом такі порушення проведення процедури огляду ані захисником, ані самим ОСОБА_6 не висловлювались.

Посилання захисника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на те, що свідками підії, що мала місце 26.06.2025 року, були закцікавлені особи працівники ТЦК, є неспроможними за тих підстав, що згідно матеріалав справи, свідками, за участі яких проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , є військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що не запечував і сам ОСОБА_1 , та, як було встановлено судом, на час складання протоколу ДНХ-3369 свідок ОСОБА_2 обіймав посаду начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_2 (а.с. 62-64), а свідок ОСОБА_3 займав посаду офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно наказу КВС ЗСУ № 1378 від 05.12.2024 (а.с. 66-68), що свідчить про їх підпорядкування саме начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , що, у свою чергу, виключає будь-яке підпорядкування по особовому складу начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосований районним судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень, відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП.

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке підтверджується доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргузахисника Лютянської Н.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Індустріального районного суду м.Харкова від 23 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик