Справа № 946/1441/26 Провадження № 3/946/500/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з 7 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України в Одеській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника РЛС в/ч НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 17/7/2/4-331 від 03 березня 2026 року, складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

Згідно змісту протоколу, громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника РЛС, відповідно до своїх посадових обов`язків, займається веденням радіолокаційної розвідки (експлуатацією радіоелектронної техніки). Однак, 03.03.2025 року о 10 год 45 хв на його особистому смартфоні (мобільному телефоні) «Samsung Galaxy A35 5G» (IMEI 05087, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) співробітниками 4 сектору 2 відділу 7 управління ДВКР СБ України виявлено документ в електронному вигляді з грифом обмеження доступу «Для службового користування» під назвою «АЛЬБОМ фотознімків екранів засобів радіолокації військової частини НОМЕР_1 «16» лютого 2026 року», з грифом обмеження доступу «Для службового користування».

Також встановлено, що його особистий смартфон (мобільний телефон) «Samsung Galaxy A35 5G» (IMEI НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), який перебуває у користуванні ОСОБА_1 , та який оглядався оперативним співробітником 4 сектору 2 відділу 7 управління ДВКР СБ України, в порушення вимог наказу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації № 93 від 16.05.2007 року, не має Атестату відповідності та не призначений для обробки (зберігання) інформації з обмеженим доступом.

Зазначеними діями ОСОБА_1 не вжив заходів щодо додержання вимог у сфері інформаційної безпеки, на території в/ч НОМЕР_1 та здійснив незаконне копіювання інформації з грифом обмеження доступу «Для службового користування». Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

Згідно пояснень особи, яка притягається до відповідальності: «Я, ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника РЛС в/ч НОМЕР_1 , відповідно до своїх посадових обов`язків, займаюсь раділокаційною розвідкою (експлуатацією радіоелектронної техніки). 03.03.2025 року о 10 год 45 хв на моєму особистому смартфоні (мобільному телефоні) «Samsung Galaxy A35 5G» (IMEI 05087, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) співробітниками 4 сектору 2 відділу 7 управління ДВКР СБ України виявлено документ в електронному вигляді з грифом обмеження доступу «Для службового користування» під назвою «АЛЬБОМ фотознімків екранів засобів радіолокації військової частини НОМЕР_1 «16» лютого 2026 року», з грифом обмеження доступу «Для службового користування». Вказаний документ я зберіг на своєму телефоні з метою використання у службовій діяльності та подальшого видалення. Хочу зазначити, що мій особистий смартфон (мобільний телефон) «Samsung Galaxy A35 5G» (IMEI НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), який оглядався оперативним співробітником 4 сектору 2 відділу 7 управління ДВКР СБ України, в порушення вимог наказу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації № 93 від 16.05.2007 року, не має Атестату відповідності та не призначений для обробки (зберігання) інформації з обмеженим доступом. Зазначеними діями я не вжив заходів щодо додержання вимог у сфері інформаційної безпеки, що виявилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків. Свою провину я визнаю. Готовий бути притягнутим до відповідальності у визначеному законодавством України порядку. Зобов`язуюсь в подальшому не допускати подібних порушень.»

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вину визнає.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 у порушенні вимог у сфері інформаційної безпеки також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалами справи в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Як було вище встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги у сфері інформаційної безпеки, вказане порушення зафіксовано Управлінням СБ України в Одеській області в ході проведення заходів офіційного контролю та підтверджуються актом огляду комісії 7 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України в Одеській області від 03 березня 2026 року та іншими матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративного правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративного правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 суть правопорушення, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 665, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 ), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 ), судовий збір у розмірі 665,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Я.Присакар