Справа № 615/143/26
Провадження № 3/615/92/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

18.01.2026 року об 11 год 50 хв в м. Валки на автодорозі М-03 430 км ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та надав суду усні і письмові пояснення, в яких зазначив, що 18.01.2026 року близько 11 год. 00 хв. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 рухався по дорозі М03 430 в районі м. Валки. За кермом перебував ОСОБА_2 , а він знаходився на місці пасажира. Близько 11 год. 30 хв. на посту їх зупинили працівники поліції. Оскільки автомобіль належить йому, він підійшов до працівника поліції з метою надати документи на автомобіль. Після перевірки документів працівник поліції зазначив, що він начебто перебуває у стані алкогольного сп?яніння та почав погрожувати, що забере у нього автомобіль. Автомобілем він не керував, транспортним засобом керував ОСОБА_2 . Це також підтверджується відеозаписом наданим до суду який розпочинається з того, що представник поліції підходить до зупиненого автомобіля біля пасажирського місця якого він і перебував. Після того, як йому повідомили про те, що його підозрюють у скоєнні адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, передбаченого ст. 130 КУпАП, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння за допомогою алкотестеру газоаналізатора «Драгер» або проїхати до медичної установи для проходження відповідного огляду. Однак він зазначив, що автомобілем він не керував, тому не зобов?язаний проходити огляд, а лише знаходився на пасажирському місці в автомобілі, тому не міг зрозуміти чому він має його проходити.

Також ОСОБА_1 звертає увагу, що за весь час свого водійського стажу, він жодного разу не сідав за кермо у стані алкогольного сп?яніння та, відповідно, не був притягнутий до відповідальності за скоєння такого правопорушення.

ОСОБА_1 зазначає, що відмова особи від проходження огляду на стан сп?яніння само по собі не є доказом того, що вона керувала транспортним засобом. Висновки, засновані на припущеннях, є недопустимими.

Як видно з доданого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, поліцейськими було допущено ряд порушень при складанні протоколу, які тягнуть за собою закриття провадження у справі, а саме:

- відеозапис здійснений працівниками поліції не в повному обсязі, тобто з порушенням п.п. 4, 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 (відеозапис розпочався вже зі складення протоколу та обірвався);

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить відомостей, які б дозволили чітко вказати на те, що він має такі ознаки сп?яніння, які були, вказані у протоколі;

- відеозапис не містить всієї процедури складання протоколу в результаті чого не зафіксовано, що автомобілем керувала інша людина і те, що поліцейські погрожували забрати у нього автомобіль.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що він взагалі не керував транспортним засобом, а тому не повинен був проходити огляд на стан сп?яніння, ОСОБА_1 просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, свідка, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:

- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 569527 від 18.01.2026 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.01.2026 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я;

- рапортом поліцейського взводу 1 роти 6 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Гордієнка Владислава, згідно якого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом;

- довідкою т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Галкіної Катерини, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 07.06.2001 року;

- відеозаписом подій від 18.01.2026 року, що долучений до протоколу про адміністративні правопорушення, на якому зафіксовано, що працівниками поліції зупинений ОСОБА_1 , в ході розмови працівниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкогольного з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та порушення координації рухів. Працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки (02:15 хв відео), на що останній відмовляється. Потім працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я (02:23 хв відео), на що він також відмовляється. Після цього працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 ПДР України, однак ОСОБА_1 не заперечує. Потім працівник поліції ознайомлює ОСОБА_1 з правами передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні був опитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який повідомив, що вони разом з ОСОБА_1 їхали з Валок по роботі на автомобілі, яким керував свідок. Свідок додав інколи він керує автомобілем ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 його авто. На посту вони були зупинені працівниками поліції, які попросили показати документи, в той час як ОСОБА_1 показував документи, свідок пішов в магазин «Посад» за водою. Ходив до магазину недовго, близько 15 хвилин його не було поряд. Потім, як повернувся, побачив, що біля автомобіля ОСОБА_1 говорить з поліцейськими, які складають на нього протокол, однак як вказав, свідок, він близько до них не підходив.

Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки на відеозаписі ОСОБА_1 не висловлює заперечень щодо керування транспортним засобом. Також з відеозапису вбачається, що під час складання протоколу працівники поліції двічі підходять до ОСОБА_1 , який в цей час перебуває на місці водія. В ході розмови поліцейський звертається до ОСОБА_1 «водій», на що водій не висловлює будь-яких заперечень. В ході відеозапису, який триває близько 30 хв, інших осіб, які перебували б поряд з автомобілем, крім ОСОБА_1 , не зафіксовано. Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без доповнень та зауважень.

Таким чином суд вважає доведеним факт керування останнім транспортним засобом у вказаний час та у вказаному місцім поза розумним сумнівом. Доводи про зворотне суд розцінюються як спосіб захисту.

Крім того, ОСОБА_1 в письмових поясненнях зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить відомостей, які б дозволили чітко вказати на те, що він має такі ознаки сп?яніння, які були, вказані у протоколі.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, виходячи з п. 2 Інструкції, виявлення ознак сп`яніння у водія належить до компетенції саме поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

Працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у п.3 Розділу І Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.

Разом з цим твердження ОСОБА_1 про те, що він за весь час свого водійського стажу, жодного разу не сідав за кермо у стані алкогольного сп?яніння та, відповідно, не був притягнутий до відповідальності за скоєння такого правопорушення, не впливають на доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено нормі абз.3 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, що покладає на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є окремою складовою диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відеозапис здійснений працівниками поліції не в повному обсязі, не можуть вважатися істотним порушеннями, оскільки не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що є необхідним і достатнім для виховання останнього у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф повинен бути сплачений за реквізитами:

отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення», справа № 615/143/26.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя А.М. Левченко