Справа № 134/293/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2026 року селище Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Швець Л.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, непрацюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 675798 від 12 лютого 2026 року ОСОБА_1 ставиться у вину, те що вона 06 лютого 2026 року близько 21 години 21 хвилин у АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї доньки, неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме виражалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що в той день вона дійсно сварила свою неповнолітня доньку ОСОБА_2 , за те, що та без попередження іде з дому та їде без її дозволу в ОСОБА_3 , де мешкає її хлопець. Нецензурної лайки по відношенню до неї не вживала, фізичного насильства не було.

В судовому засіданні донька ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтвердила слова своєї матері і пояснила, що мати на її сварила за те, що вона без її дозволу їде в ОСОБА_3 . Працівників поліції визвала вона, про що на сьогодні шкодує, мати її не била і нецензурної лайки в її сторону не було.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП встановлює відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого), вчинених стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Разом з тим, 19.12.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22 травня 2024 року, яким статтю 173-2 КУпАП викладено у новій редакції та відповідно до частини 1 якої адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №675798 від 12.02.2026, складений стосовно ОСОБА_1 та письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не містять доказів про те, що ОСОБА_1 своїми діями завдала шкоди фізичному або психічному здоров`ю своїй доньці ОСОБА_2 .

Також ці факти підтвердила в судовому засіданні неповнолітня донька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

До чіткого посилання на характер психологічного насильства у контексті наведених приписів Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що мало місце під час вчинення інкримінованого йому домашнього насильства, в яких конкретно діях кривдника полягало домашнє насильство стосовно малолітньої особи, шкоди потерпілому та наслідків, які були спричинені спричинені цим правопорушенням, та в чому саме вони полягали, обставини, які б свідчили про умисел завдати шкоду потерпілому (малолітній особі). Враховуючи наведене, протокол за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд звертає увагу про те, що обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є наслідки правопорушення у вигляді завдання відповідної шкоди малолітній особі, натомість подібне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При вирішенні справи про адміністративне правопорушення суд може виходити лише з обставин, зазначених в протоколі, зокрема у сформульованому в ньому обвинуваченні.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що суд не може самостійно встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та розглядає справу в межах обставин правопорушення, які зазначені в протоколі.

Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Оцінюючи встановлені факти, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а тому провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 247 п. 1, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

постановила:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Крижопільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя