Справа №521/1739/26
Номер провадження 3/521/1188/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Поліщук І.О., при секретарі Коржеван В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №578520 від 29.01. 2026 року, 29 січня 2026 року о 13 годині 30 хвилин у м. Одесі, вул. Євгенія Танцюри, 80, водійка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Opel Vectra державний номерний знак НОМЕР_1 перед початком руху не впевнилась в безпечності в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом Fiat Punto active державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водійки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була на перехресті попереду неї. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №578520 від 29 січня 2026 року, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та показала суду, що 29.01.2026 року рухалась на транспортному засобі Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Радісна в сторону площі Дерев`янко. Звернула увагу суду, що дорога, по якій рухалась, має одну полосу в попутному напрямку, та другу полосу в протилежному напрямку. Під`їжджаючи до перехрестя вул. Радісна та вул. Євгенія Танцюри, увімкнувся червоний сигнал світлофора, у зв`язку з чим вона зупинилась, попереду стояли ще два автомобіля. Після перемикання сигналу світлофора на зелений вона розпочала рух, при цьому транспортні засоби, які стояли попереду проїхали, коли проїжджала перехрестя, відчула удар з правої сторони. У цей момент з вулиці Євгена Танцюри на червоний сигнал світлофору виїхала на транспортному засобі Fiat Punto active державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 . Просила суд провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки правил дорожнього руху не порушувала, рухалася прямо на дозволений знак світлофору.

Приймаючи участь у судовому засіданні водій автомобілю Fiat Punto active державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 дала суду пояснення в яких зазначила, що не побачила червоний сигнал світлофору і виїхала на перехрестя вул. Радісна та вул. Євгенія Танцюри, в результаті чого здійснила наїзд на транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалася по вулиці Радісній на зелений сигнал світлофору. Відносно неї був складений протокол, за яким вину визнала. ОСОБА_3 не заперечувала факту, що водій ОСОБА_1 не порушила правил дорожнього руху.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали адміністративної справи, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення учасників провадження, суд дійшов наступних висновків..

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідкам, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписист.7 ч.1-3 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З диспозиції ст. 124 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталося за участю двох водіїв транспортних засобів. За переконанням суду для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у такому випадку особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14. У п.7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Таким чином, за результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, що наслідком ДТП стали саме протиправні дії вказаної особи та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Оцінюючи показання ОСОБА_1 на предмет їх правдивості та відповідності обставинам справи, з урахуванням сукупності інших досліджених судом доказів, суд вважає, що ОСОБА_1 рухалась з дотриманням Правил дорожнього руху України по вул. Радісній, яка складається з однієї полоси руху в один напрямок, та другу полосу в протилежний напрямок, рухалася на дозволений зелений сигнал світлофора, не змінюючи при цьому напрямку свого руху та не мала технічної можливості уникнути зіткнення, що суперечить приписам п. 10.1. ПДР України.

При цьому, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Судом встановлено, що рухаючись на транспортному засобі ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мала право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила, у тому числі й другий учасник ДТП ОСОБА_4 , щоб не створювати небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, суд констатує, за встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП.

За результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 суддею встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, що наслідком ДТП стали саме протиправні дії вказаної особи та відповідно щодо наявності в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , яка фактично визнала, що через її неправомірні дії відбулось ДТП, дослідженою судом схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано положення автомобілів після зіткнення, характером пошкоджень обох транспортних засобів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які стали наслідком ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобів при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, та спростовується поясненнями іншого водія, характером механічних пошкоджень автомобілів.

За таких обставин, з урахуванням положень п. 13.3 Правил дорожнього руху України, відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, що дає суду підстави зробити висновок про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП є саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, оскільки в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вищевказаного порушення, а тому відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Враховуючи обставини, які встановлені в ході судового розгляду вказаної адміністративної справи, вважаю, що наслідки у виді ДТП не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та згідно п.1 ст.247 провадження відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.124, 247, ст.256 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий І.О. Поліщук