ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 16.09.2025 о 15:15 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet» Tacuma UF 756, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Краматорську по вул. Парковій з боку бульв. Краматорський у напрямку вул. М.Приймаченко та в районі будинку №83 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який переходив проїзну частину нерегульованим пішохідним переходом, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.18.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову судді в частині адміністративного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає, що при визначенні виду і розміру стягнення суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, водійський стаж, ступінь його вини та, на його думку, призначив занадто суворе стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, без належного обґрунтування такого рішення. Зазначає, що правопорушення ним допущене вперше, під час керування транспортним засобом він максимально дотримувався правил дорожнього руху, потерпілому не заподіяно істотної шкоди здоров`ю та майну. Наголошує, що накладене стягнення позбавляє його можливості забезпечувати своє життя, здоров`я та безпеку, оскільки він мешкає у прифронтовому місті. Просив розглядати справу за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Викладені у протоколі обставини ОСОБА_1 не оспорюються.

Предметом розгляду є правомірність накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку користування цим правом.

Суд першої інстанції при обранні виду та розміру адміністративного стягнення вважав за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

При цьому, судом першої інстанції належним чином не було розглянуто можливості застосування альтернативних адміністративних стягнень, належним чином не наведено мотивів для обрання найсуворішого адміністративного стягнення та не зазначено з яких міркувань суд виходив при обранні розміру такого стягнення.

Вважаю, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд першої інстанції не достатньо врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, водійський стаж, ступінь його вини, а тому призначене стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців є занадто суворим та неспівмірним вчиненому ОСОБА_1 діянню.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, правопорушення вчинив вперше, вважаю за можливе змінити накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, застосувавши до ОСОБА_1 більш м`яке адміністративне стягнення у виді штрафу, що за своїм видом та розміром відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

З огляду на вищезазначене, приходжу до висновку, що постанова судді підлягає зміні з призначенням ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу. В іншій частині постанову судді слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 змінити в частині призначеного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП до стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя