КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1266/26
Провадження №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026

04 березня 2026 року суддя Київського районного суду м. Полтави Любчик В.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.08.1990,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 о 13 год 05 хв у м. Полтава, вул. Решетилівська, 66, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в Медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» у лікаря-нарколога, висновок лікаря № 42, відповідно до якого особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що в зазначений день перебував у м. Полтаві по вул. Решетилівській. За його словами, під час руху пішки по вулиці він побачив літню жінку, якій було складно пройти через те, що автомобіль перегороджував прохід. Крім цієї жінки, на вулиці нікого не було.

Після цього він зайшов до розташованого поблизу кафе, де вжив алкогольний напій. Пояснив, що перебував у пригніченому емоційному стані у зв`язку з тим, що чотири місяці тому на фронті загинув його син, через що він почав вживати алкоголь.

Надалі він звернувся до відвідувачів кафе із запитанням, чи не належить комусь із них автомобіль, який перегороджував прохід, та чи можуть його прибрати. Оскільки ніхто не відреагував, він вирішив самостійно переставити свій автомобіль. Сівши за кермо належного йому автомобіля Toyota Corolla, він під`їхав до зазначеного автомобіля та припаркував свій транспортний засіб поруч, фактично підперши його.

Під час цього маневру сталося дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_1 зазначив, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 03.03.2026 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою. Також пояснив, що після події попросив вибачення у потерпілого.

Крім того, ОСОБА_1 повідомив суду про складні сімейні обставини. Зазначив, що має дитину з інвалідністю, яку постійно возить на лікувальні процедури та масажі, а його мати хворіє на онкологічне захворювання. Водійське посвідчення має понад 30 років та активно користується транспортним засобом для забезпечення потреб своєї сім`ї.

У зв`язку з викладеним просив суд врахувати наведені обставини та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст атті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що водію ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 594002 від 17.02.2026 (а.с. 1), карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с. 2), довідкою від 18.02.2026, виданою відділом АП УПП в Полтавській області, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.08.1990 року категорії А, В, С (а.с. 3), висновком КП «ПО центр терапії залежностей ПОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 42, відповідно до якого станом на 14 год 33 хв 17.02.2026 ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.02.2026 (а.с. 5), письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 17.02.2026 (а.с. 6), письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 17.02.2026 (а.с. 7), а також відеозаписами (а.с. 8, 9).

На підставі досліджених у справі доказів, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, а саме: характеру та ступеня суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставин справи, а також даних про особу порушника, який свою вину визнав, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні щодо адміністративного правопорушення у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зі ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 276-280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) на користь Державної судової адміністрації України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик