П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/3305/25

Провадження № 3/348/45/26

05 березня 2026 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., за участю захисника Романишина Д.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2025 року серії ЕПР1№ 547899 випливає, що 22.12.2025 року м.Надвірна по вул. Соборна в 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Ауді 6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотестр Драгер та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про час і місце слухання справи повідомлений вчасно. За поясненнями захисника ОСОБА_1 на момент розгляду справи перебуває за кордоном.

Від ОСОБА_1 поступили письмові пояснення в яких він зазначив, що не визнає себе виним в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні так як вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому зазначив, що 22 грудня 2025 року близько 13:00 год. до нього за місцем проживання зайшов ОСОБА_2 , який з його дозволу сів за кермо автомобіля Ауді А6, державний номер НОМЕР_2 , щоб відігнати авто до майстра по кузовних роботах для усунення вм`ятини на правій частині. Близько 13:30 год., рухаючись вулицею Соборна в місті Надвірна, ОСОБА_2 , здійснюючи обгін автомобіля Тоуоtа, який рухався в попутному напрямку, неправильно розрахував дистанцію між транспортними засобами та швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Рено, який рухався попереду автомобіля Тоуоtа. Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 не зупинився, а продовжив рух до майстра по кузовних роботах на ім`я ОСОБА_4 . На його запитання, чому він не зупинивсь на місці ДТП, той пояснив, що раніше ніколи не потрапляв у подібні ситуації, розгубився та через страх можливих наслідків залишив місце пригоди. Крім того, повідомив, що боявся виклику працівниками поліції представників територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки не мав при собі відповідних документів.

Прибувши до майстра ОСОБА_4 , вони залишили автомобіль і на таксі поїхали до назад до міста. Приблизно через дві години йому зателефонував працівник поліції та повідомив про необхідність прибути до місця, де був залишений автомобіль. Він повідомив ОСОБА_5 , на що він відповів, що він вже знає власника пошкодженого авто і його двоюрідний брат допоможе врегулювати відшкодування завданих збитків іншому водієві. Він разом і братом ОСОБА_6 підійшли до входу в парк де зустріли, ОСОБА_7 , який є власником пошкодженого автомобіля. Пояснивши йому ситуацію, вони всі разом поїхали на вулицю ОСОБА_8 де знаходився його автомобіль. Туди прибули близько 16:30 год. Вже там на місці він та інші присутні повідомили про обставини дорожньо-транспортної пригоди, про те, хто саме керував авто, а також про те, що шкода власнику автомобіля марки «Рено» відшкодована. Однак такі пояснення працівниками поліції сприйняті не були, після чого його службовим автомобілем, під приводом порушення правил військового обліку, доставили за адресою реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , тобто не за адресою фактичного розташування установи, де ведуться особові справи військовозобов`язаних. Він неодноразово наголошував працівнику

поліції, що він не керував автомобілем у момент ДТП і тому не зобов`язаний проходити

огляд на стан алкогольного сп`яніння, просив надати докази керування ним транспортним засобом, а також висловлював згоду пройти огляд у закладі охорони

здоров`я.

Також зазначив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕП1 № 547899, складеним 22.12.2025 року о 17:16:50, у розділі 2 «Місце складання протоколу» зазначено: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вул. Соборна, тобто місце дорожньо-транспортної пригоди. Однак зазначена інформація не відповідає дійсності, оскільки він та екіпаж працівників поліції в період приблизно з 16:45 до 17:30 перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де розташований ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, протокол фактично не міг бути складений у місці, зазначеному в ньому. Крім того, його перше спілкування з працівниками поліції відбулося близько 16:30, тобто приблизно через три години після дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин працівник поліції не міг безпосередньо констатувати факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння о 13:30, а фактично робить лише припущення щодо цього. При цьому він повторно зазначав, що автомобілем Ауді А6, державний номер НОМЕР_2 , у момент дорожньо-транспортної пригоди він не керував, водієм був ОСОБА_3 . Також він не відмовлявся від проходження медичного огляду та погоджувався пройти його в закладі охорони здоров`я, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 1 статті 130 КУпАП. А тому просить провадження закрити.

Захисник адвокат Романишин Д,М., який представляє інтереси в суді ОСОБА_1 надав документи на підтвердження своїх повноважень. Позицію ОСОБА_1 підтримав повністю, зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б достовірно свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмові від огляду на стан сп`яніння. Просив провадження у справі закрити.

З`ясувавши фактичні обставини справи, вислухавши поясненнязахисника,дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, та оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР) зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту ст. 130 ч.1 КУпАП слідує, що відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до абз.2, абз.3, абз.6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до п.п.6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами,направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п.9 розділу Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності до п.3 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

У відповідності до п.4 розділу ІІІ Інструкції метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Таким чином, вищевказані вимоги закону стосуються тільки особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом, що свідчить про те, що факт керування транспортним засобом як і факт відмови від огляду на стан сп`яніння повинні бути доведені сукупністю доказів, які дозволяють прийняти відповідне процесуальне рішення.

Статтею 251 ч.1 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданніпояснив, що 22.12.2025 року він керував автомобілем марки «РЕНО» д.н.з. НОМЕР_3 . Близько 13:25 години в м.Надвірна по вул. Соборна, 46 у задню частину його автомобіля в`їхав іншій автомобіль марки «Ауді 6» д.н.з. НОМЕР_4 та пошкодив задній бампер, крило, кришку багажника. Після ДТП автомобіль «Ауді 6» покинув місце ДТП. Він викликав поліцію, оформили ДТП.

Цього дня, близько 16-30 години до нього звернувся знайомий ОСОБА_10 , який повідомив, що власником автомобіля, який вчинив ДТП є ОСОБА_1 , однак безпосередньо за кермом перебував - ОСОБА_11 , який пообіцяв відшкодувати завдану шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_10 також попросив його написати заяву про відмову від будь-яких претензій, пов`язаних із зазначеною подією, для того щоб забрати автомобіль. Після цього вони разом прибули на станцію технічного обслуговування, де знаходився автомобіль, що був заблокований працівниками поліції.

Дляполіції він написав заяву про відмову від будь-яких претензій щодо дорожньо-транспортної пригоди. Після цього працівники поліції посадили ОСОБА_12 до службового автомобіля та направилися до ТЦК.

Пізніше на СТО приїхав також ОСОБА_13 - батько ОСОБА_14 , який запевнив, що відшкодує завдані збитки. Надалі матеріальні збитки були відшкодовані саме ОСОБА_15 .

Зі слів ОСОБА_16 йому стало відомо, що безпосередньо за кермом під час ДТП перебував його двоюрідний брат ОСОБА_3 . Він не повідомляв працівників поліції про те, що за кермом автомобіля під час ДТП перебував інший водій. Про цю обставину повідомив ОСОБА_10 .

Під час опитування працівниками поліції він помилково вважав, що написана ним відмова від претензій повністю скасовує всі правові наслідки правопорушення, тому не наполягав на подальшому з`ясуванні обставин події.

Під час судового розгляду судом досліджені матеріали справи, докази надані сторонами, допитані свідки.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснив, що 22 грудня 2025 рокуйого двоюрідний брат ОСОБА_3 взяв у автомобіль «Ауді 6» у свого знайомого ОСОБА_17 . Близько 13 години 30 хвилин під час руху сталося дорожньо-транспортна пригода за участю цього автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки РЕНО, який належить ОСОБА_18 .

Близько 16 ОСОБА_19 залишив автомобіль на СТО, після цього йомузателефонували працівники поліції та повідомили, що планують забрати автомобіль у зв`язку із ДТП.

ОСОБА_3 звернувся до нього з проханням допомогти владнати питання з потерпілим ОСОБА_20 , запевнивши, що всі завдані збитки відшкодує, на що він погодився, оскільки знав власника автомобіля. Він разом із ОСОБА_21 під`їхали до потерпілого, який погодився відмовитись від своєї заяви в поліцію.

Біля СТО він повідомляв поліцію про те, що за кермом під час ДТП перебувала інша особа - ОСОБА_3 , який зараз перебуває за кордоном.Після розмови з поліцією вінзателефонував ОСОБА_22 та повідомив йому про скоєне ДТП. Згодом ОСОБА_13 відшкодував потерпілому ОСОБА_23 вартість ремонту автомобіля в сумі 200 євро.

Свідок ОСОБА_13 в суді пояснив, що 22 грудня 2025 року його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який тимчасово прибув з Англії, вчинив дорожньо-транспортну пригоду на автомобілі «Ауді 6».

У цей день йому зателефонував ОСОБА_10 , після чого він прибув на станцію технічного обслуговування, де перебував пошкоджений автомобіль. Він зустрівся з потерпілим ОСОБА_18 , з яким домовився про добровільне відшкодування завданих збитків, і виплатив йому 200 євро.

Зі слів сина йому відомо, щоза кермом автомобіля «Ауді 6» перебував саме ОСОБА_3 , який після пригоди зізнався батькові, що зі страху залишив місце події.

Автомобіль, на якому сталася ДТП, належав ОСОБА_24 , у якого ОСОБА_3 взяв транспортний засіб тимчасово для користування.

У ході судового розгляду не здобуто належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 22 грудня 2025 року о 16 год. 30 хв. у місті Надвірна по вул. Соборна керував автомобілем марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_3 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Із показань потерпілого ОСОБА_9 , а також свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_25 встановлено, що автомобілем «Audi A6» у момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а не ОСОБА_1 . Показання зазначених осіб є послідовними, узгодженими між собою та не спростовані матеріалами справи.

Досліджений у судовому засіданні відеозапис також підтверджує позицію ОСОБА_1 , який з самого початку заперечував факт керування транспортним засобом. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до складання протоколів повідомляли працівників поліцію про те, що за кермом перебувала інша особа.

Посадова особа органу поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, на виклик до суду не з`явилася та причин своєї неявки суду не повідомила. Відповідно, вона не надала жодних пояснень щодо джерел отримання інформації та фактичних даних, на підставі яких дійшла висновку, що водієм транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди був саме ОСОБА_1 . За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість викладених у протоколі відомостей, з`ясувати підстави їх формування та оцінити їх достовірність, що унеможливлює покладення таких даних в основу висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Прокурор відмовився від участі у справі.

Оцінивши показання потерпілого, свідків та надані матеріали у їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджено належними та допустимими доказами.

Щодо огляду на стан сп`яніння.

Системний аналіз зазначених нормативних актів вказує, що проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є факультативною стадією такого огляду, і відмова водія від нього не є адміністративним правопорушенням (п.п.5-6 Порядку). Тому, якщо особа, яка керує транспортним засобом вважає результати огляду на стан сп`яніння, який проводитиметься поліцейським, заздалегідь невірними, не погоджується із результатами або відмовилась від нього, вона має право бути одразу направленими до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 547889 від 22.12.2025, водій ОСОБА_1 22.12.2025 року м.Надвірна по вул. Соборна в 16 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Ауді 6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотестр Драгер та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким, при наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя), огляд його не проводився, у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. (а.с.6).

З Направлення на огляд водія транспортного засобу в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння Надвірнянської ЦРЛ від 22.12.2025 р. встановлено, що ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя. Однак огляд на стан сп`яніння в медичному закладі не проходив (а.с.7).

Підстави з яких поліцейські не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу не відомі.

Від письмових пояснень ОСОБА_1 згідно ст.63 КУ відмовився.

Судом досліджено відеозапис, здійснений працівниками поліції, який міститься на компакт-диску «DVD+R» в матеріалах справи, на якому зображено декілька файлів. На першому файлі зображено, як працівники поліції службовим автомобілем, під приводом порушення правил військового обліку, доставили ОСОБА_1 за адресою реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні за вказаною адресою, у присутності осіб у військовій формі, неодноразово наголошує працівнику поліції, що він не керував автомобілем у момент ДТП і тому не зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, просив надати докази керування ним транспортним засобом, а також висловлював згоду пройти медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від медичного огляду на стан сп`яніння.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім

переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному

дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись

законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих та об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 в межах пред`явленого обвинувачення, доходжу висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАПза відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 36, 130,122-2, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в Івано-Франківський апеляційний суд через Надвірнянський районний суд.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Р.С.Солодовніков