запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/212/26Головуючий у 1-й інстанції Каряка Д.О.
Єдиний унікальний №317/4008/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Шубіна О.П., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Ганзенка Леоніда Леонідовича, захисника Рощина Володимира Сергійовича, на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 28.07.2025 року о 13 год. 25 хв. по вул.Центральній, 1 у с.Новоолександрівка, Запорізького району, Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Рощин В.В. просив скасувати зазначену постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем. У цьому випадку суд у відповідності до ч.3 ст.15 КУпАП мав передати матеріали про адміністративне правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Огляд ОСОБА_1 повинен був проводитися у відповідності до вимог ст.266-1 КУпАП.

Під час розгляду справи була відсутня сторона обвинувачення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати зазначену постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів зазначає, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст.268 КУпАП, справу розглянуто без його участі.

Захисник Шубін О.П. подав доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_1 , в яких просить скасувати постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданих доповнень покликається на те, що матеріали справи не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 порядок та процедуру проходження огляду на стан сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою Alcotest Drager 6820 був проведений іншим поліцейським, ніж тим, який зазначений в тесті №3332.

З огляду на вказане, наявний в матеріалах справи доказ чек газоаналізатора Alcotest Drager 6820, підписаний поліцейським, який не проводив огляд на стан сп`яніння є неналежним доказом у справі.

ОСОБА_1 на момент складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення перебував на військовій службі у лавах ЗСУ, тобто виконував обов`язки військової служби та є спеціальним суб`єктом. А тому його дії повинні були бути кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Заслухавши захисника Шубіна О.П., який підтримав апеляційні скарги та не заперечував проти їх розгляду без участі ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Вимоги ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі з підстав того, що він на даний час проходить військову службу, не можуть бути задоволені.

Положеннями ч.4 ст.277 КУпАП регламентовано можливість зупинення строків розгляду лише щодо справ про пов`язані з корупцією адміністративні правопорушення та у передбачених вказаною статтею випадках.

Натомість порядок зупинення розгляду та апеляційного перегляду передбачених ст.130 КУпАП справ про адміністративне правопорушення чинними нормами КУпАП не передбачено.

Застосування у даному випадку за аналогією закону положень ст.335 КПК, якими регламентовано порядок зупинення судового провадження у разі якщо обвинувачений, зокрема, був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на що посилається захисник у клопотанні про зупинення провадження по справі, апеляційний суд вважає неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку що, норми КПК до сфери національного законодавства про адміністративні правопорушення у розумінні ст.2 КУпАП не віднесено, а тому під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та їх апеляційного перегляду норми кримінального процесуального права застосуванню не підлягають.

Крім того, відповідно до наданих Запорізькому апеляційному суду роз`яснень згідно інформаційного листа Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду №109/0/158-24 від 23.02.2024 року висвітлено аналогічну позицію щодо застосування під час розгляду справ про адміністративне правопорушення як норм кримінального права, так і викладених у постановах Верховного Суду правових висновків щодо їх застосування.

Відтак, вимоги ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними та відхиляються апеляційним судом.

Відповідаючи на доводи ОСОБА_1 про грубе порушення судом першої інстанції його права на захист, оскільки 27.08.2025 року судове засідання відбулося без його участі, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції. Між тим, про час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь належним чином у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28 через додаток «Viber» (а.с.11), а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом вимог ст.268 КУпАП є безпідставними, і суд мав достатні підстави розглядати справу без участі правопорушника.

До того ж права ОСОБА_1 були поновлені при апеляційному перегляді, його інтереси були представлені професійним захисником, і жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи адвокатом Шубіним О.П. не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що містяться

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405122 від 28.07.2025 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat», д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав;

- у роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6820», з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820», а результат тестування склав 0,66 ‰ алкоголю, (тест №3332) з результатом ОСОБА_1 погодився, підписавши його;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 0,66 ‰ алкоголю і з яким ОСОБА_1 погодився;

- на диску з відеозаписом події.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Зі змісту долученого до матеріалів справи відеозапису об`єктивно вбачається рух автомобіля «Fiat», д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору та його зупинка на блокпосту. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 .

Під час розмови з водієм та перевірки документів у патрульного поліцейського виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з такими обставинами, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився.

За результатами огляду за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,66 ‰ алкоголю, що зафіксовано протоколом тесту №3332.

ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на місці та відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд ще в закладі охорони здоров`я, далі патрульним поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 його права (часовий інтервал 13:29 13:32).

Також на відео зафіксовано момент ознайомлення та підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Зазначені докази, спростовують доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_1 у визначений у протоколі час та місце не керував транспортним засобом «Fiat», д.н.з. НОМЕР_1 , й узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд наголошує, що ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатом тесту, підписання відповідних документів свідчить про те, що він погодився з результатом огляду. Останньому після підписання документів і до складання протоколу роз`яснювались поліцейським його права. Також ОСОБА_1 бажання пройти огляд в медичному закладі не виявив.

На зазначеному відеозаписові об`єктивно за допомогою технічного засобу відеозапису зафіксовано обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу і події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Разом із тим, зафіксовані на відеозаписові події ніким у встановленому законом порядку не спростовано.

Відтак, відеозапис є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП, узгоджується з іншими наявними доказами.

Доводи захисника про те, що згідно з вимогами ст.266-1 КУпАП ОСОБА_1 міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, суд вважає необґрунтованими, оскільки положення ст.266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а поширюються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, зокрема ст.172-20 КУпАП. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується загальний порядок проходження огляду на підставі ст.266 КУпАП, які проводять працівники поліції.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Твердження в апеляційній скарзі захисника про відсутність під час розгляду справи сторони обвинувачення не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ст.250 КУпАП участь прокурора при провадженні у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП законом не передбачено.

Загалом доводи апеляційних скарг фактично зводяться до незгоди апелянтів із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

У зв`язку з наведеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни або скасування відсутні. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги Ганзенка Леоніда Леонідовича, захисника Рощина Володимира Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 серпня 2025 року в цій справі відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 317/4008/25