Справа № 450/6260/25 Провадження № 3/450/518/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №545568 від 19.12.2025, 19.12.2025 о 22 год. 30 хв. в с. Зимна Вода по вул. Відродження України водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Оксавіа н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, яка не відповідала обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився, що було зафіксовано на бодікамери 1840. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду 09.02.2026 надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 адвоката Васечко Ю.А., в якому зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений із істотними порушеннями вимог КУпАП та без дотримання принципу законності. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що я здійснював керування транспортним засобом, оскільки долучений відеозапис не фіксує виконання мною функцій водія чи будь-яких дій, спрямованих на приведення автомобіля в рух, що свідчить про відсутність події правопорушення. Крім того, з матеріалів справи неможливо встановити законні підстави зупинки транспортного засобу відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відсутні докази порушення ПДР або інших обставин, які б обґрунтовували таку зупинку, а отже вона є незаконною, що тягне недопустимість усіх подальших доказів.

Долучений відеозапис є неповним та не містить безперервної фіксації подій, зокрема відсутній момент зупинки транспортного засобу, що суперечить вимогам Інструкції №1026, у зв`язку з чим він не може вважатися належним і допустимим доказом. Працівниками поліції також порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, оскільки належні ознаки сп`яніння фактично не встановлювалися, визначений законом алгоритм дій не дотримано, а моя поведінка не свідчить про відмову від проходження огляду - навпаки, я погоджувався пройти огляд у закладі охорони здоров`я, тому твердження про відмову є недостовірним. Окрім цього, мене не було відсторонено від керування транспортним засобом у встановленому законом порядку та не складено відповідного процесуального документа, що також свідчить про істотні порушення процедури.

З урахуванням принципу презумпції невинуватості, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях або доказах, отриманих із порушенням закону, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відтак у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть запиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , проте як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису з боді камери 1840 від 19.12.2025, останній розпочинається біля припаркованого транспортного засобу, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення.

На долученому до матеріалів справи відеозаписі з нагрудної боді-камери поліцейського вбачається, що наданий запис не містить фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис з боді-камери працівника поліції не відображає момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до відеоматеріалів з нагрудної камери, долучених до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово висловлював чітку згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, однак працівниками поліції це проігноровано та належним чином не забезпечено реалізацію такого огляду.

Крім того, з аналізу відеозапису вбачається, що поліцейські фактично не зазначали конкретних ознак алкогольного сп`яніння у діях ОСОБА_1 , обмежившись лише вказівкою на наявність запаху спиртного в салоні автомобіля, що саме по собі не може свідчити про перебування особи у стані сп`яніння.

За таких обставин твердження, викладене у протоколі, про нібито відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я є необґрунтованим, спростовується відеозаписом та не відповідає фактичним обставинам справи, а отже не може бути покладене в основу притягнення до адміністративної відповідальності.

Так; підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачені ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зі змісту ст. 266 КУпАП вбачається, що визначений цією статтею порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачає певний алгоритм дій працівників поліції під час проведення такого огляду. Зокрема, працівник поліції мас запропонувати водієві пройти огляд, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду на стан сп`яніння або в разі незгоди з його результатами, поліцейський має запропонувати провести огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Працівник поліції неодноразово уточнював в ОСОБА_1 щодо згоди на проходження огляду, на що такий погоджувався та прямо зазначав про готовність пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Таким чином, зафіксована на відеозаписах поведінка не може розцінюватися як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Навпаки, відеоматеріали підтверджують відсутність будь-яких заперечень з боку ОСОБА_1 щодо проходження огляду в медичному закладі.

Щодо направлення на огляд від 19.12.2025, суд зазначає, що не може бути належним доказом, оскільки викладені в ньому обставини суперечать фактичним даним, зафіксованим на відеозаписі.

Відтак, має місце неналежне виконання своїх обов`язків працівниками поліції щодо дотримання порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, належного фіксування цих подій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Львівського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року по справі № 441/3027/24 (провадження № 33/811/1910/25) та від 12 грудня 2025 року по справі № 450/1836/25 (провадження № 33/811/1864/25), за результатними розгляду якої, апеляційний суд постанову суду першої інстанції скасував та закрив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1.30 КУпАП на підставі 11. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Тобто, докази відмови проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Також звертає увагу, що 20.12.2025 о 01:28, ОСОБА_1 самостійно пройшов токсикологічне дослідження у комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» з метою визначення вмісту етанолу в крові. Відповідно до результату токсикологічного дослідження № 7135 від 23.12.2025, рівень етанолу становив 0,08 проміле, що є значно нижчим за встановлений допустимий поріг та свідчить про відсутність стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає, зокрема, у разі відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Водночас згідно зі ст. 266 КУпАП огляд проводиться за визначеною процедурою, а у разі незгоди - в закладі охорони здоров`я. При цьому відповідно до чинного регулювання допустимий рівень алкоголю становить до 0,2 проміле, перевищення якого може свідчити про стан сп`яніння.

Зібрані та долучені до матеріалів справи докази та встановлені в судовому засіданні факти, свідчать про не доведення вини водія ОСОБА_1 порушенні вимог п. 2.5 ПДР, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а відтак, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд не вправі самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 6, 33-35, 245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса