Справа №576/2658/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сапон О. В.
Номер провадження 33/816/903/26 Суддя-доповідач Шинкаренко А. І.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн 00 коп, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 05 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, за те, що 01 жовтня 2025 року о 21 год 23 хв по вул. Путивльській в м. Глухові, Шосткинського району, Сумської області, керував автомобілем «Audio A4», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Окрім цього, 01 жовтня 2025 року о 21 год 23 хв по вул. Путивльській в м. Глухові, Шосткинського району, Сумської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Audio A4», номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою технічних засобів, так і в КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради, відмовився, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року та закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та надавав згоду проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я. Проте, працівники поліції не зважаючи на вказане, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також, апелянт зауважує про те, що працівники поліції здійснювали відеофіксацію всупереч вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026. Окрім цього, матеріали справи не містять доказів підтвердження керування ним транспортного засобу. Таким чином, враховуючи докази та аргументи, постанова судді підлягає скасуванню із закриттям справи, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст.126 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД № 781723 від 01 жовтня 2025 року, за фактом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- довідкою старшого інспектора СРПП ВП № 1 (м. Глухів) Шосткинського РУП ГУНП у Сумській області Сєрих О., яким підтверджено притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНП № 5244611 від 17 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 20 400 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 781724 від 01 жовтня 2025 року, за фактом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозаписів записаних на нагрудну камеру працівників поліції, встановлено, як 01 жовтня 2025 року о 21 год 23 хв на вул. Путивліській в м. Глухові, Сумської області біля блок-посту, працівником поліції було зупинено автомобіль «Audio A4», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили в останнього ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу або проїхати в найближчий заклад охорони здоров`я з метою проходження медичного огляду, на що останній відмовився.

На підставі вище викладеного, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із наявністю відносно нього постанови суду про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також враховуючи, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тому відносно останнього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими долученими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку він не відмовлявся є безпідставними, оскільки з долученого до матеріалів відеозапису встановлено, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що останній категорично відмовився.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, незалежно від того, чи перебуває у стані сп`яніння чи під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 , в якого поліцейські виявили ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився виконувати вимоги п. 2.5 ПДР України, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння наступає відповідальність за ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій у такому стані, керуючи транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування ним транспортним засобом, оскільки з відеозапису нагрудної камери працівника поліції чітко вбачається, що 01 жовтня 2025 року о 21 год 23 хв на вул. Путивльській в м. Глухові, Сумської області, біля блок-посту, було зупинено автомобіль «Audio A4» номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , жодних інших осіб у салоні транспортного засобу не було

Таким чином, на долученому відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а тому останній відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України повинен був на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо порушення порядку здійснення поліцейськими відеофіксації, апеляційний суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду в сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, наявний в матеріалах справи відеозапис у повній мірі відображає обставини події, які зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 781723, № 781724 від 01 жовтня 2025 року.

Відеозапис, який міститься в матеріалах справи відповідає вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, а тому підстав визнавати вказаний доказ недопустимим, апеляційний суд не встановив.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не встановив.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, в повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені статтею 23 та статтями 33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки вчинених винною особою адміністративних правопорушень.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статтей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону України.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

п о с т а н о в и л а:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн 00 коп, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 05 років, без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуШинкаренко А. І.