ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/835/26 Справа № 199/97/26 Суддя у 1-й інстанції - ВОРОБЙОВ В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 рокущодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянина України, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскарженою постановою суду першої інстанції, 16.11.2025 року приблизно о 22-45 годині, за адресою: м. Дніпро, вул. Івана Нечуя-Левицького, 131М, ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (металевий паркан), чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. При зіткненні транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постраждалих осіб в результаті ДТП не виявилось.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та оскаржену постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що суд першої інстанції порушив порядок вручення постанови, постанова не була оголошена негайно після розгляду справи, а її копія не була вручена або надіслана апелянту. ОСОБА_1 зазначає, що фактично він отримав її лише 10.02.2026, тоді як дата винесення 15.01.2026.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги вказує що, що він не керував автомобілем TOYOTA CAMRY під час ДТП, натомість транспортним засобом керувала його дружина ОСОБА_2 . Також зазначає, що остання особисто підтвердила цей факт під час засідання в суді першої інстанції під час розгляду пов`язаної справи.

Зазначає що в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що бачив, як апелянт виходив не з місця водія, та чув, як ОСОБА_1 відразу пояснював поліцейським, що за кермом була його дружина.

Апелянт наголошує, що згідно зі ст. 251 КУпАП вина має доводитися фактами, проте працівники поліції не надали жодних об`єктивних доказів (зокрема, фото- чи відеофіксації), які б беззаперечно підтверджували, що саме він керував транспортним засобом у момент зіткнення з парканом.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про день та час апеляційного розгляду повідомлявся, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 6 ст. 294 КУпАП його участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що постанову було винесено без його участі та він із нею ознайомився лише 10.02.2026, за межами строку апеляційного оскарження, матеріалами справи підтверджуються (а.с. 10), а отже з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя та права на апеляційне оскарження судового рішення вказаний строк підлягає поновленню.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх передчасними.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд погоджується з доводом апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність будь-яких доказів, які підтверджують те що саме останній перебував за кермом автомобіля TOYOTA CAMRY з державним номерним знаком НОМЕР_1 під час ДТП.

Стороною обвинувачення до справи долучені лише такі докази, як схема місця ДТП, що містить відомості про дорожню обстановку на місці події після ДТП, зокрема розташування транспортного засобу та місце його зіткнення із огорожею, та не підписана ОСОБА_1 , який послідовно наполягав, що не є водієм вказаного транспортного засобу; акт обстеження земельної ділянки; протокол про адміністративне правопорушення від 17.11.2025.

Разом із тим, згадані схема місця ДТП та акт обстеження не містять об`єктивних відомостей про особу, яка виконувала функції водія автомобіля TOYOTA CAMRY з державним номерним знаком НОМЕР_1 під час ДТП, а протокол про адміністративне правопорушення, хоча і є доказом у справі відповідно до ст. 251 КУпАП, втім виходить від сторони обвинувачення та фактично є формою викладення обвинувачення у справі, а відтак не може бути єдиним доказом відповідних фактичних обставин, якщо вони не підтверджуються іншим доказами, які мають об`єктивний характер.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи вищенаведені обставини та наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними матеріалами справи винуватість водія ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, оскільки вони не містять достатніх відомостей для достовірного встановлення дійсних обставин події. Натомість суд позбавлений процесуальних повноважень самостійно відшукувати інші докази винуватості особи, втому числі в матеріалах інших судових проваджень, оскільки при цьому неминуче перебрав би на себе функції сторони обвинувачення та порушив принцип об`єктивності та безсторонності судового розгляду.

Суд першої інстанції, посилаючись в обгрунтування своїх висновків на протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 515179; схему місця ДТП від 17.11.2025 року; акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 16.11.225 року, визнав встановленою винуватість ОСОБА_1 , але у цій частині постанову ніяк не обґрунтував і не навів переконливого мотивування того, чому ці докази є повними та об`єктивними і чому вони вказують саме на останнього як на водія та учасника ДТП.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 інкриміноване порушення вимог п. 12.1 ПДР, згідно із яким під час вибору, в установлених межах безпечної, швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відтак підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у даному випадку мала бути безумовна доведеність того, що саме ОСОБА_1 був водієм під час ДТП, але сам ОСОБА_1 наголошує на тому що, не керував автомобілем під час скоєння ДТП, працівниками поліції не надано жодного доказу підтвердження керування останнім автомобілем TOYOTA CAMRY з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Таким чином, для вирішення питання про доведеність його винуватості необхідно достовірно з`ясувати, хто саме перебував за кермом автомобіля TOYOTA CAMRY з державним номерним знаком НОМЕР_1 під час ДТП.

Суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про неможливість встановлення із них вищезазначених обставин, а отже і про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого оскаржена постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця