ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/481/22Головуючий у 1-й інстанції Братків І.І.
Провадження № 33/817/149/26 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

ознайомившись з апеляційною скаргою адвоката Мотальової-Кравець В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2022 року,

встановила:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий сбір 496 грн. 20 коп.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_1 09.08.2022 о 20 год. 26 хв. на автодорозі Плотича-Денисів Козівського району керував транспортним засобом марки SEAT CORDOBA, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду 26 лютого 2026 року адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, вважаю, що апелянту слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2022 року та повернути скаргу з таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається, апеляційну скаргу адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подала після закінчення строку апеляційного оскарження, а саме, через більше як три роки. В обґрунтування причин пропуску строку апелянт зазначила, що розгляд справи відбувся за участю представника, але без участі ОСОБА_1 , тому вважає, що строк на оскарження даної постанови був пропущений з поважних причин.

Однак, зазначені причини не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідно до матеріалів провадження, копія постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2022 року, яку оскаржує апелянт, була вручена ОСОБА_1 22.09.2022 року, що підтверджується наданою ним розпискою (а.п. 23). При цьому ОСОБА_1 відповідно до квитанції №NOVC13958M та квитанції № NOVC13945M від 28 вересня 2022 року сплатив штраф у розмірі 17000 грн. та судовий збір 496.20 грн. (а.п.24,25), тому посилання апелянта на те, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 не спростовує обставин, що ОСОБА_1 знав про вказану постанову, з нею погодився, сплатив штраф і судовий збір та не бажав її оскаржувати і рішення набрало законної сили.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

За таких обставин, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Оскільки наведені підстави пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 07 вересня 2022 року слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

постановила:

Відмовити адвокату Мотальовій-Кравець В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2022 року та повернути їй апеляційну скаргу разом з додатками.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя