Справа № 156/230/26
Провадження № 3/156/152/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №206944 від 25.02.2026 вбачається, що ОСОБА_1 25.12.2026 близько 18:30 год. за місцем свого мешкання вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме, словесно принижувала та нанесла один удар тарілкою по голові, чим спричинила шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала. Пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 перший спровокував конфлікт, чіплявся до неї, був у стані алкогольного сп`яніння. Під час конфлікту вона замахнулась тарілкою, яка вислизнула з рук та полетіла в сторону чоловіка. Вона не мала наміру спричинити йому шкоду, лише хотіла, щоб чоловік залишив її.

Від потерпілого ОСОБА_2 надійшла заява, у якій останній просить не притягати його дружину ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Пояснив, що у ході виниклого з його вини конфлікту, дружина замахнулась та з її рук випадково випала тарілка, яка попала в нього. Претензій до дружини він не має, сварка була обопільна, однак саме він її розпочав.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного до висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно із п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

На підтвердження провини ОСОБА_1 матеріали містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №206944 від 25.02.2026, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- заяву та письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 25.02.2026, близько 18:30 год. між ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_1 виник словесний конфлікт під час якого остання нанесла ОСОБА_2 один удар тарілкою по голові;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , яка підтвердила, що між нею та ОСОБА_2 відбувся конфлікт, через те, що останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на її неодноразові прохання вийти з кухні не реагував. У подальшому, ОСОБА_1 не витримала та кинула в сторону ОСОБА_2 тарілку, чим завдала йому болю;

За результатами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, уповноваженою службовою особою 25.02.2026 винесено стосовно ОСОБА_1 терміновий заборонний припис із забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби.

Матеріали справи свідчать, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбувся конфлікт. При цьому, у своїй заяві ОСОБА_2 наголосив, що між ними відбулась обопільна сварка, конфлікт розпочав саме він, наразі вони примирились, будь-яких претензій до дружини він не має.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №545/744/19), факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті, свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення особою саме домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Фактично, з наданих матеріалів вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбувся конфлікт на побутовому ґрунті, який не підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення, яке їй інкримінується.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Н. Комзюк