ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/10/26 Справа № 699/480/25 Категорія: ч. 4 ст. 121 КУпАП Головуючий у І інстанції Літвінова Г. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Биченка А.О. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 17.06.2025 р., якою ОСОБА_1 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має сере-

дню освіту, ФОП, одружений, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду 23.03.2025 р. о 12:13 год. на трасі на відрізку дороги між с. Глушки та с. Квітки ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit, р/номер НОМЕР_1 , у якого було відсутнє заднє скло, чим порушив вимоги п. 31.4.7. а) ПДР, правопорушення вчинене повторно, протягом року, чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку обґрунтовує тим, що постанова ухвалена 17.06.2025 р., копія постанови направлена поштою 19.06.2025 р. та ним отримана 24.06.2025 р. та 1.07.2025 р. подав апеляційну скаргу до суду, а тому пропустив строк на оскарження з поважних причин.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновки суду про наявність в його діях вини не відповідають обставинам справи.

На час складення протоколу поліцейським не додано до матеріалів доказів, як то висновок чи акт техогляду транспортного засобу, акт сертифікації транспортного засобу та проведена належним чином відеофіксація, яка б дійсно підтверджувала, що водій дійсно порушив ПДР. Зміст постанови не містить посилання на будь які допустимі та належні докази, посилання на технічний засіб, за допомогою якого зафіксоване вказане порушення, не зазначено, а тому відеозапис долучений до матеріалів не можна вважати належним доказом.

Постанова не містить відомостей про можливих свідків вказаного правопорушення та не міститься відомостей про техогляд транспортного засобу чи висновків спеціалістів/експертів які б встановили чи підтвердили правопорушення.

Вважає що судом змінено фабулу, викладену в протоколі про адмінправопорушення та не з`ясовано всіх обставин справи та дійшов передчасного висновку про наявність вини у вчиненні адмінправопорушення, наведене дає підстави вважати що його вина не доведена беззаперечними доказами, а тому усі сумніви повинні бути витлумачені на його користь.

До початку судового розгляду захисник ОСОБА_2 подав клопотання, в якому ОСОБА_1 не заперечує факту вчинення адмінправопорушення та визнає свою вину, звертається до суду апеляційної інстанції з клопотанням про зміну призначеного адмінстягнення. В обґрунтування свого клопотання зазначає, що санкцією ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачено альтернативні види адмінстягнення, зокрема адміністративний арешт. Законодавець прямо передбачив можливість застосування різних видів стягнення залежно від конкретних обставин справи та особи правопорушника, а суд апеляційної інстанції переглядаючи постанову має право змінити вид адмінстягнення в межах санкції статті, якщо дійде висновку про необхідність іншої індивідуалізації відповідальності.

Крім того зазначає, що в даному випадку іншим учасникам дорожнього руху шкоди не заподіяно, відсутні обтяжуючі обставини, ОСОБА_1 повністю визнає вину та щиро розкаюється.

Позбавлення права керування транспортними засобами створює ОСОБА_1 надмірні негативні наслідки, оскільки його професійна діяльність безпосередньо пов`язана з керуванням транспортними засобами, потребує постійного використання автомобіля, робота на автомобілі є основним джерелом доходу його сім`ї, а відсутність права керування фактично позбавляє можливості здійснювати трудову діяльність. Позбавлення права керування для ОСОБА_3 має наслідки, які виходять за межі превентивної мети адмінстягнення та фактично призводять до непропорційного втручання у право на працю.

Хоча адміністративний арешт є більш суворим, але короткостроковим заходом відповідальності, має реальний виховний вплив, забезпечує превентивну функцію стягнення та не створює довготривалих соціально-економічних наслідків, в даному випадку дозволить досягти мети стягнення без обмеження права на працю та без створення критичних наслідків для сім`ї, правопорушник підтверджує прохання про застосування адмінарешту, яке є добровільним, усвідомленим та таким, що відповідає його правовій позиції у справі.

Неодмінним конституційним правом людини й громадянина є право на судовий захист, яке закріплене у ст. 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Постанова відносно ОСОБА_4 ухвалена судом 17.06.2025 р., 19.06.2025 р. направлена правопорушнику поштою та лише 24.06.2025 р. отримана останнім, а апеляційна скарга подана до місцевого суду 1.07.2025 року (а. пр. 23), оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений на незначний термін, апеляційний суд вважає, що цей строк пропущений з поважних причин, а тому цей строк слід поновити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника Биченка А.О., правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали змінені доводи апеляційної скарги, просили задовольнити по викладеним доводам, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Згідно ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адмінправопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адмінправопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, при цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адмінстягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, а саме що 23.03.2025 р. о 12:13 год. на трасі на відрізку дороги між с. Глушки та с. Квітки ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Transit, р/номер НОМЕР_1 , у якого було відсутнє заднє скло, чим порушив вимоги п. 31.4.7. а) ПДР, правопорушення вчинив повторно протягом року.

Вина вчинення ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, підтверджується дослідженими та перевіреними доказами та фактично не оспорюється у зміненій апеляції.

Суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, тому що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. ч. 1- 3 цієї статті (керування водієм транспортним засобом, у якого відсутнє заднє скло ).

Згідно ст. 23 КУпАП, адмінстягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адмінправопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Вимогами ст. 33 КУпАП встановлено, що стягнення за адмінправопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає накладення адмінстягнення у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від 3 до 6 місяців або адміністративного арешту на строк від 5 до 10 діб.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адмінправопорушення, передбачені ст. 1322 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, накладаючи на ОСОБА_1 адмінстягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, за наявності в санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП альтернативного більш виду стягнення у виді адміністративного арешту, суд першої інстанції не перевірив та не врахував належним чином дані про особу порушника, який раніше до адмінвідповідальності не притягувався, оскільки в матеріалах справи відсутні такі докази, а також відсутність наслідків у виді шкоди, щире каяття правопорушника та визнання вини, тому обрання одного з найсуворіших заходів за санкцією статті не можна визнати обґрунтованим.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 по справі не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд враховуючи дані про особу, яка притягується до адмінвідповідальності, визнання вини, відсутність тяжких наслідків у виді майнової шкоди, а також ті обставини, що сам правопорушник поставив питання про накладення такого стягнення, вважає можливим стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці замінити на стягнення у виді адміністративного арешту строком 5 діб, що повністю відповідатиме меті адмінстягнення та запобіганню вчинення особою, яка притягується до адмінвідповідальності, нових правопорушень.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_1 адмінстягнення за вчинене правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 17.06.2025 р.

Постанову Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 17.06.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ять (п`ять) діб, в іншій частині постанову суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.