Справа № 211/441/26
Провадження № 3/211/652/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ізмаїл Донецької області, громадянина України, який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старший стрілець-вогнеметник 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону, у військовому званні старший солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч.2 ст.172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2026 року до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ДНКС №1669 від 29.12.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу 21.12.2025 року приблизно об 11.30 год. солдат ОСОБА_1 в умовах дії особливого періоду, під час несення бойового чергування в порушення вимог у відповідності до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , ст. 340 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України, самовільно залишив місце несення бойового чергування поблизу АДРЕСА_2 , ти самим підірвав бойову готовність підрозділу та виконання бойових (спеціальних) завдань за призначенням, тобто порушив правила несення бойового чергування. 29.12.2025 року солдата ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 без закріпленої за ним зброї.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, згідно з поясненнями викладених в протоколі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, вчинив правопорушення через страх та те, що один не зможе перебувати на позиції, просить суд суворо не судити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.2 ст.172-17 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-17 КУпАП, до суду надано: протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНКС №1669 від 29.12.2025 року, військовий квиток ОСОБА_1 доповідь № НОМЕР_3 про факт самовільного залишення військової частини. Також в матеріалах справи міститься службова та медична характеристики ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочався особливий період, який діє дотепер.

Суддя, оцінивши вищевказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого у ч.2 ст.172-17 КУпАП за ознаками порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинені в умовах особливого періоду.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя, керуючись вимогами ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, ступінь вини, особу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер і ступінь здійсненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, той факт, що вчинене адміністративне правопорушення мало місце, та знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, суддя вважає доцільним піддати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 12 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем і діяв під час виконання службових обов`язків, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, ч.2 ст. 172-17, 268, 283-284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., в дохід держави.

Штраф підлягає сплаті на рахунок ГУК у Дніпропетровській обл/ Довгинцівський район/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0004647, код класифікації доходів бюджету 21081100.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Л. Гонтар