Справа №588/2301/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/962/26 Суддя-доповідач Соколова Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Соколова Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 588/2301/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Андрієнка Сергія Миколайовича на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22.01.2026, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Андрієнка С.М.,

установив:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22.01.2026 ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665,60 грн.

Згідно з постановою, 12.12.2025 о 23.40 год у м. Тростянець по вул. Кеніга, 2 керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у медичному закладі КНП «Тростянецька міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Андрієнко С.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення.

В обґрунтовування апеляційних вимог, апелянт зазначає про порушення права ОСОБА_1 на захист, так як останній разом із захисником прибули до суду у визначену судом дату, однак не були запрошені до участі в судовому засіданні, натомість в оскаржуваній постанові суддя зазначив про те, що належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явились.

Також захисник вказує на те, що під час пропозиції пройти огляд на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював чіткої, однозначної та безумовної відмови від проходження огляду за допомогою газоаналізатора драгер, а матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Крім того, апелянт скаржиться на те, що суд формально послався на відеозаписи, як докази відмови, не навівши аналізу їх змісту.

Як вказує захисник, ОСОБА_1 є юридично необізнаною особою, процесуальні права були йому роз`яснені після складання протоколу, відмовився від складання протоколу він не з метою ухилення від відповідальності, а у зв`язку з незгодою з викладеними у ньому обставинами.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Андрієнка С.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що одним з доводів апелянта щодо постановлення суддею незаконної постанови є те, що суд розглянув дану справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Андрієнка С.М., тоді як останні знаходились у приміщенні суду та чекали судового розгляду, що свідчить про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно з ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засіданні, призначеному на 22.01.2026 ні ОСОБА_1 , ні його захисник Андрієнко С.М. присутніми не були, а оскільки повістки про виклик в суд для вказаних осіб повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», то суддя вважав за можливе слухати справу за їх відсутності.

Разом з тим, вказуючи на порушення суддею права ОСОБА_1 на захист, захисник додає до апеляційної скарги лист ТУ Служби судової охорони у Сумській області та копію Журналу обліку відвідувачів № 2.1.54, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у приміщенні Тростянецького районного суду Сумської області 22.01.2026 з 08.20 до 09.00 год, що вказує на те, що до зали судових засідань він запрошений дійсно не був.

І з врахуванням того, що у справі достатньо матеріалів для її розгляду та прийняття судового рішення, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про можливість проведення судового засідання у відсутність особи, відносно якої було складено протокол.

Однак, з такими висновками судді суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може і вважає, що в даному конкретному випадку суддею не було дотримано норм процесуального права.

Так, з урахуванням вищезазначеного, апеляційний суд дійшов висновку, що у даному конкретному випадку, розглянувши справу без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суддею суду першої інстанції було порушено право останнього на захист, а тому, вважати оскаржувану постанову законною, підстави відсутні, і вказане судове рішення підлягає скасуванню, з прийняттям апеляційним судом, нової постанови, на задоволення в цій частині апеляційних вимог захисника.

При прийнятті нової постанови апеляційний суд враховує наступне.

Так, відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП, відповідальність водіїв за цією нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння врегульований, крім норм КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень Інструкції №1452/73, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У свою чергу, ознаками алкогольного сп`яніння є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 № 539294 за те, що він 12.12.2025 о 23 год 40 хв у м. Тростянець по вул. Кеніга, 2 керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у медичному закладі КНП «Тростянецька міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також, наявним у справі рапортом помічника чергового ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 12.12.2025, підтверджується те, що після зупинки автомобіля «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з останнім, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікарні, від проходження огляду водій відмовився.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.12.2025 доводиться те, що ОСОБА_1 направлявся поліцейськими для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КНП «Тростянецька міська лікарня».

Крім того, наявним в матеріалах справи відеозаписом з автомобільного реєстратора та відеореєстраторів поліцейських, підтверджуються обставини, за яких відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що під час перегляду вказаного відеодоказу, не було встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що працівниками поліції під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та під час спілкування з ним, було допущено порушення Закону України «Про Національну поліцію», чи недотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 №1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 № 1452/735, що б вказувало на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений відносно останнього незаконно чи безпідставно.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не висловлював чіткої, однозначної та безумовної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager», а матеріали справи не містять доказів його відмови від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно з положеннями п. 2.5 ПДР України, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як убачається з матеріалів справи, працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager», однак останній від проходження такого огляду відмовився. Зазначені обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а також підтверджуються іншими матеріалами справи, зокрема відповідними процесуальними документами та відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

При цьому для кваліфікації дій за ст. 130 КУпАП не має значення форма висловлення відмови особи від проходження огляду, оскільки така відмова може проявлятися не лише у прямому словесному запереченні, а й у поведінці особи, яка свідчить про небажання проходити огляд, зокрема ухиленні від його проходження або невиконанні законної вимоги поліцейського.

Посилання захисника на відсутність доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я спростовується наявним у матеріалах справи направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до КНП «Тростянецька міська лікарня» та поведінкою останнього, який проходити огляд не збирався.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що процесуальні права ОСОБА_1 були йому роз`яснені після складання протоколу не впливають на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, на спростування апеляційних доводів, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про наявність в його діях складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

З врахуванням вказаного, з огляду на те, що під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження відповідногоогляду, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому після скасування постанови судді суду першої інстанції, останнього слід визнати винуватим у вчиненні вказаного правопорушення, піддати безальтернативному адміністративному стягненню, встановленому санкцією зазначеного закону, а також стягнути з нього судовий збір на користь держави, з врахуванням положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Андрієнка Сергія Миколайовича задовольнити частково.

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22.01.2026, відносно ОСОБА_1 скасувати, у зв`язку з порушенням норм процесуального законодавства.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Соколова