Справа № 168/852/25 Провадження №33/802/194/26 Головуючий у 1 інстанції:Сухоручко Ю. О.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Кривошея А.М., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 29.08.2025 о 03 год. 55 хв. на автодорозі Т-03-09 8 км поблизу с. Чевель, керував автомобілем марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, нечітке мовлення, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в установленому законом порядку та в медичному закладі водій відмовився.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу більше 2 годин. Зазначає, що відповідно до відеозапису 29.08.2025 о 06:02 год. було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але ОСОБА_1 заперечив своє керування транспортним засобом, але під час свого тривалого перебування на блокпосту, вже вживав алкогольні напої. Вказує на те, що поліцією пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в закладі МОЗ поза встановлений 2 годинний термін з часу його зупинення і виявлення відповідних ознак, а відтак відмова виконати незаконне розпорядження поліцейського про проходження медичного огляду не можу бути розцінена як порушення п.2.5 ПДР. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у в`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нечітке мовлення, тремтіння пальців рук, то працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан такого сп`яніння, а водій, в свою чергу, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №437250 від 29.08.2025 (а.с.2); рапортом поліцейського з РПП Сектору поліцейської діяльності №3 (сел. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції Вишневського Ю. від 29.08.2025 (а.с.7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5); поясненнями ОСОБА_3 (а.с.6); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Так, свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції показав, що він є службовцем шостого прикордонного загону. 29.08.2025 біля 4 години ранку він та працівники прикордонної служби побачили рух автомобіля марки Volkswagen білого кольору, з боку сел. Стара Вижівка. Вони зупинили авто для перевірки документів, оскільки це була комендантська година. Даним автомобілем керував ОСОБА_1 .. Під час здійснення перевірки було з`ясована відсутність документів з боку пасажира. Саме ним було викликано офіцера прикордонної служби ОСОБА_4 .. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 ним та офіцером ОСОБА_4 було запідозрено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він поводив себе дуже агресивно, його поведінка була неадекватною, у нього були червоні очі та сильний запах алкоголю з порожнини рота та нечітка мова. Окрім того, ОСОБА_1 на питання офіцера, не міг надати чіткої відповіді куди вони їдуть. На його питання та питання офіцера ОСОБА_4 , які були адресовані ОСОБА_1 : «Чи перебуваєте Ви в стані алкогольного сп`яніння?», ОСОБА_1 повідомив: «Ви мені нічого не зробите, я все вирішу.» Вони одразу викликали працівників поліції для обстеження водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Також він повідомив ОСОБА_1 , що викликали працівників поліції і з якою метою. ОСОБА_1 повідомив, що все зрозумів. Вони чекали працівників поліції десь 30 хвилин, а потім зробили виклик на 102. Після чого водій ОСОБА_1 та пасажир вийшли з машини та сіли на лавку біля них, і він постійно їх бачив. Через декілька хвилин ОСОБА_1 дістав з машини пиво чи алкогольний напій «Гараж» і почав пити. Десь через 20 хвилин приїхали працівники поліції і запропонували ОСОБА_1 пройти медогляд на стан сп`яніння, на що він відмовився. Йому пояснили що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.130 КУпАП України. На що ОСОБА_1 знов відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису бодікамери поліцейського, в ході спілкування із ОСОБА_1 він вказує, що саме він керував транспортним засобом в тверезому стані, після його зупинки, випив пляшку алкогольного напою. Через деякий час ОСОБА_1 говорить, що він взагалі не керував транспортним засобом та на неодноразову вимогу працівників поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с.9).

Такі дії ОСОБА_1 були правильно кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.5 ПДР, тобто відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

На відеозаписі відображено усі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відеозапис є чітким, зрозумілим та містить інформацію щодо факту відмови останнім від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспорти засобом,оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_3 , відеозаписами та поясненнями самого ОСОБА_1 ..

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що є необгрунтованими доводи захисника про те, що з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до моменту запропонування працівником поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, пройшло 3 години, тому в діях ОСОБА_1 не має складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зупинили 29.08.2025 о 03:55 год.

Відповідно до рапорту інспектора Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Омелянюка О.П. 29.08.2025 о 05:42 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.08.2025 о 05:42 год. зупинено транспортний засіб марки Volkswagen, водій якого з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до відеозапису встановлено, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння 29.08.2026 о 06:02 год.

Однак, як встановлено з пояснень свідка ОСОБА_3 під час судового розгляду, який пояснив що 29.08.2025 о 03:55 год. було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , але підозра що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та встановлення підстав для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння були виявлені приблизно через 15 20 хв. після перевірки документів водія та пасажира.

Крім того, слід відмітити, що у провину ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №436250 від 29.08.2025 ставиться у провину не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2).

А двохгодинний термін, передбачений положеннями ч.4 ст.266 КУпАП, встановлений для проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

В даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому такі твердження сторони захисту не беруться апеляційним судом до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом перевірки під час розгляду справи місцевим судом, і на них надані обґрунтовані спростування, вони не спростовують зазначеної вище сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Сукупність наявних в даній справі доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Так, п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що у даному випадку ОСОБА_1 відмовився виконувати, у зв`язку з чим і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути накладення на нього безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов