Провадження №: 3/336/1065/2026
ПОСТАНОВА

іменем України

04 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у Запорізькій області (м. Запоріжжя) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, -

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №147/12 від 20.01.2026, який складений головним державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області Стайновою О.О. та головним державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області Іванською О.А., встановлено, що ОСОБА_1 провадив господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме: з метою отримання прибутку та згідно отриманої податкової інформації (лист ДПС України від 15.12.2025 року №29469/7/99-00-24-04-01-07 із даними з Системи обліку реєстраторів розрахункових операцій) в період з 01.07.2025 по 31.10.2025 з використанням послуг (сервісів) ТОВ «НоваПей», АТ «Укрпошта» в частині операцій з приймання коштів, отримано 60 грошових переказів на загальну суму 96569,00 грн, що вказує на систематичне здійснення підприємницької діяльності, порушення п.2 ст. 50 ЦК України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

02 березня 2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Штабовенка Д.В. до суду надійшли письмові заперечення по справі, в яких вказано, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП не визнає через те, що матеріали справи не містять будь-яких допустимих та належних доказів які підтверджують наведені в протоколі події, також не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 систематично здійснював зазначений вид діяльності. Сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом не підтвердження вини.

Посилання на те, що ОСОБА_1 мав дохід у розмірі 96 569 грн. є не підтвердженим припущенням. Матеріали справи не містять доказів отримання доходів у такому розмірі. Роздруківки ДПС суперечить самі ж собі, адже у одних роздруківках (начебто виплати ТОВ «Нова пей», АТ «Укрпошта» на адресу ОСОБА_1 ) зазначено, що він начебто отримав у липні 2025р. 24017,60 грн., серпні 2025р. 2101 грн., вересні 2025р. 63 400 грн., жовтні 2025р. 7 050 грн. Надалі ж ДПС додає ще одну роздруківку, де інформації про виплату доходу на адресу ОСОБА_1 в цих місяцях взагалі не має, а у лютому-березні 2025 року дохід виплачувало СП «Оптіма-Фарм, ЛТД».

Окрім цього, якщо просумувати всі зазначені у роздруківках ДПС кошти, виходить сума 96568,60 грн., а не 96569 грн., як зазначено у протоколі.

Одночасно, до матеріалів адміністративної справи не було додано жодної інформації щодо реалізованих товарів ОСОБА_1 за допомогою платформи «Нова Пошта», АТ «Укрпошта». Надані матеріали справи не містять даних про продаж товарів, їх кількість, дати продажів.

Вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП. належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості має трактуватися судом на користь ОСОБА_1 і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення. Просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме посадова особа, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

За усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, за ч.2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб підприємців є відкритою.

У ч.1 ст.2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Під некомерційною господарською діяльністю розуміється господарська діяльність, що здійснюється без мети одержання прибутку.

Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Крім того, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення, з метою отримання прибутку.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.

Відповідно до ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, суд, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Так, вирішуючи питання наявності/відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з необхідності встановлення чи дійсно останній здійснював господарську діяльність, оскільки вказана ознака є складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В той же час, посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області в протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення викладена не у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема, не конкретизовано яку саме господарську діяльність здійснював ОСОБА_1 без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, що ця діяльність мала систематичний характер, здійснювалась на власний ризик та з метою отримання прибутку, що є основними ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення.

На підтвердження провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на лист ДПС України від 15.12.2025 за №29469/7/99-00-24-04-01-07, копію якого долучено до протоколу, та згідно з яким за результатами проведеного аналізу інформації з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій з приймання коштів для їх подальшого переказу на адреси платників податків та фізичних осіб, виявлені вказані в додатках випадки. Така інформація направлена для проведення аналізу, та у разі встановлення фактів порушень вимог законодавства, вжиття заходів.

Додаток до такого листа оформлений у вигляді таблиці по операціям з приймання коштів для їх подальшого переказу на адреси платників податків та фізичних осіб, що створювалися ТОВ «НоваПей», АТ «Укрпошта», витяг з якого долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме за період з 01.09.2025 по 30.09.2025 із графами: ГУ 8, РНОКПП - НОМЕР_1 ; ПІБ ОСОБА_1 ; кількість здійснених переказів - 7; сума переказів, грн 63400,00, за період з 01.10.2025 по 31.10.2025 із графами: ГУ 8, РНОКПП - НОМЕР_1 ; ПІБ ОСОБА_1 ; кількість здійснених переказів - 3; сума переказів, грн 7050,00, за період з 01.08.2025 по 31.08.2025 із графами: ГУ 8, РНОКПП - НОМЕР_1 ; ПІБ ОСОБА_1 ; кількість здійснених переказів - 2; сума переказів, грн 2101,00, за період з 01.07.2025 по 31.07.2025 із графами: ГУ 8, РНОКПП - НОМЕР_1 ; ПІБ ОСОБА_1 ; кількість здійснених переказів - 4; сума переказів, грн 2277,60, за період з 01.07.2025 по 31.07.2025 із графами: ГУ 8, РНОКПП - НОМЕР_1 ; ПІБ ОСОБА_1 ; кількість здійснених переказів - 44; сума переказів, грн 21740,00.

В той же час, всупереч листу ДПС України від 15.12.2025 №29469/7/99-00-24-04-01-07, ГУ ДПС у Запорізькій області надану інформацію не перевірив та її аналіз, зокрема аналіз зазначених в додатку грошових переказів, не провів. Надана інформація містить лише відомості про кількість переказів та їх суму, але жодним чином не підтверджує факт здійснення систематичної господарської діяльності ОСОБА_1 .

Сам по собі факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів через сервіс «НоваПей», АТ «Укрпошта» без встановлення їх призначення, періодичності, зв`язку з конкретними товарами чи послугами та без підтвердження їх отримання як плати за господарську діяльність, не може свідчити про здійснення останньою господарської діяльності та не підтверджує наявності мети отримання прибутку.

При цьому норми діючого законодавства не забороняють здійснювати епізодичний продаж дрібних особистих речей та не зобов`язують у такому випадку особу до здійснення реєстрації як суб`єкта господарювання або подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, оскільки такі дії не носять характеру господарської (підприємницької) діяльності.

Інформація про суми нарахованих та виплачених ОСОБА_1 доходів за період з січня 2025 по жовтень 2025 року включно, теж не підтверджує факт здійснення ним господарської діяльності в інкримінований період з 01.07.2025 по 31.10.2025.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, ч.1 ст. 164, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Л.В. Петренко

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік