Провадження № 33/4823/154/26
Категорія - ч.3 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Савицького І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Савицького І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору

Місцевим судом встановлено, що 21 вересня 2025 року, о 10 год 30 хв, ОСОБА_1 , будучи підданою адміністративному стягненню протягом року за подібне правопорушення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї доньки ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображала нецензурною лайкою, хапала за одяг та волосся, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 .

Окрім того, 22 вересня 2025 року, о 13 год 10 хв, ОСОБА_1 , будучи підданою адміністративному стягненню протягом року за подібне правопорушення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлювалась нецензурною лайкою, поводила себе агресивно, на зауваження не реагувала, чим завдала їй психологічних страждань, внаслідок чого завдано було шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_4

30 вересня 2025 року постановою Деснянського районного суду м. Чернігова справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 № 750/13375/25 та № 750/13376/25 об`єднано в одне провадження та присвоєно порядковий номер № 750/13375/25.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Савицький І.О. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що надані докази в їх сукупності є суперечливими і такими, що отримані та оформлені з порушенням норм чинного законодавства, і не можуть бути розцінені як такі, що встановлюють наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, а тому у її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП. В обґрунтування скарги посилається на те, що наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді спричинення шкоди психічному здоров`ю своїм донькам, хоча й відображені у протоколі, втім, їх зміст не розкрито, а з фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалих осіб побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б містили в собі відомості про характер, обсяг фізичних страждань, завданих потерпілій, та причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 і їх наслідками. Також зазначає, що місцевим судом безпідставно відмовлено у виклику та допиті потерпілих та свідків.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи була поінформована належним чином, що підтвердив її захисник, просила розглянути справу без її участі.

Заслухавши пояснення захисника Савицького І.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За диспозицією ст.173-2 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. За ч.3 ст.173-2 КУпАП настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених у диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - настання фізичної або психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п.14 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.17 статті 1 зазначеного Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою настання фізичної або психологічної шкоди здоров`ю потерпілого.

Як зазначено в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД № 772573 від 21.09.2025 та серії ВАД №772191 від 22.09.2025, ОСОБА_1 , 21 вересня 2025 року, о 10 год 30 хв, будучи підданою адміністративному стягненню протягом року за подібне правопорушення, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї доньки ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображала нецензурною лайкою, хапала за одяг та волосся, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, та скоїла правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП (а.с.14).

Крім того, 22 вересня 2025 року, о 13 год 10 хв, ОСОБА_1 , будучи підданою адміністративному стягненню протягом року за подібне правопорушення, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлювалась нецензурною лайкою, поводила себе агресивно, на зауваження не реагувала, чим завдала їй психологічних страждань, внаслідок чого завдано було шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_4 , та скоїла правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП (а.с.3).

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення ОСОБА_1 неправомірних дій та є одним із джерел доказів, відповідно до положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколах, також підтверджуються:

- електронними рапортами згідно яких 21.09.2025 року інспектор, прибувши на місце події, встановив, що ОСОБА_1 вчинила умисні дії психологічного та фізичного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_3 , 2006 р.н., яка є інвалідом з дитинства, а саме: ображала її нецензурною лайкою, хапала за одяг та волосся. Також 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 виражалась агресією в бік своєї дитини ОСОБА_4 , 2016 р.н., говорила про речі, які не відповідали дійсності. В присутності співробітників поліції ОСОБА_1 продовжувала агресувати в бік дитини та поводити себе зухвало, не реагуючи на зауваження та прохання заспокоїтись (а.с.5, 16);

- копіями термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №497168 від 21.09.2025 (а.с.20 );

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.7,19);

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , згідно з якими 22.09.2025 року, близько 12:00 год, до нього додому прийшла колишня дружина у стані алкогольного сп`яніння у збудливому стані, розповідала про речі, які не відповідали дійсності, а саме те, що представники іноземних держав повинні сплачувати їй кошти. Також повідомляла, що на садибній ділянці закопані її золоті прикраси. При цьому, намагалась завдати шкоди собі та оточуючим, пошкодила металевий паркан та пластикову вагонку будинку. На зауваження поліцейських, які прибули на виклик, реагувала агресивно та збуджено. Для уникнення погіршення ситуації на місце було викликано карету «швидкої допомоги». Також йому відомо, що напередодні ОСОБА_1 , перебуваючи в збудженому стані, побила свою дитину. Висловлювалася в бік неповнолітньої ОСОБА_4 нецензурними словами, поводила себе агресивно та неадекватно в її присутності, на зауваження не реагувала (а.с.6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 , відповідно до яких він проживає разом з сестрою - ОСОБА_1 та племінницею - ОСОБА_3 21.09.2025 року о 10 год. 30 хв, ОСОБА_1 вчинила умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме ображала нецензурною лайкою доньку, хапала її за одяг та волосся. Зазначив, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства (а.с.18).

На переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення є логічними, послідовними та повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Повторність правопорушення протягом року підтверджується відповідною копією постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.06.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.9).

Протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складені уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містять усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимими доказами, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах, сумнівів не викликають, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Слід зазначити і те, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколів щодо неї, ОСОБА_1 не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її процесуальних прав та складання протоколів до компетентних органів не зверталася і матеріали справи таких не містять.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість особи, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у результатах розгляду справи або притягненні останньої до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що місцевий суд не допитав свідків та потерпілих, не заслуговують на увагу, так як вимогами чинного КУпАП не передбачено обов`язковості безпосереднього допиту в судовому засіданні свідків та потерпілих, тобто виклик у судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком.

Інші твердження апелянта висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП, оскільки вона вчинила домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображала нецензурною лайкою, хапала за одяг та волосся свою доньку ОСОБА_3 , внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої; а також вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлювалась нецензурною лайкою, поводила себе агресивно, на зауваження не реагувала, чим завдала їй психологічних страждань, внаслідок чого завдано було шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_4 , з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах санкції, передбаченої ч.3 ст.173-2 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Савицького І.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний