Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1581/25 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Номер провадження №33/4805/100/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Ковальчук Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Ковальчук Руслани Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 07 березня 2025 року о 23-51 год у м.Звягелі Житомирської області по вул.Київській керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Ковальчук Р.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначила, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, також відеозапис не фіксує порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Вказала, що останньому не роз`яснили права та наслідки відмови від проходження огляду. В акті огляду відсутнє посилання на спеціальний технічний засіб, у направленні вказано, що ОСОБА_1 доставлявся на огляд, що суперечить відеозаписам. На думку захисника, зібрані у справі докази не узгоджуються між собою.

На думку захисника, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина - недоведена.

Разом із апеляційною скаргою адвокат подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови від 16 вересня 2025 року доставлено до електронного кабінету захисника 26 вересня 2025 року. Апеляційна скарга вперше подана до районного суду 26 вересня 2025 року, яка постановою Житомирського апеляційного суду від 20 жовтня 2025 року повернута. Вдруге захисник звернулась з апеляційною скаргою 21 жовтня 2025 року. Вважає строк на оскарження постанови суду першої інстанції таким, що пропущений з поважних причин.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ковальчук Р.М. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265346 від 08 березня 2025 року, від підпису ОСОБА_1 відмовився; направленням водія транспортного засобу на огляд до Звягельської багатопрофільної лікарні від 08 березня 2025 року з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд ОСОБА_1 не проводився; розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; розпискою про інформування особи, яка підлягає на стан сп`яніння про застосування спеціального технічного засобу; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), огляд не проводився; копією постанови від 08 березня 2025 року серії ЕНА № 4220777, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано як працівники поліції біля автомобіля Volkswagen Tiguan роз`яснюють водію ОСОБА_1 причину зупинки його транспортного засобу, а саме не використання пасків безпеки. У зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння працівники поліції неодноразово пропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, які ОСОБА_1 ігнорував. Працівники поліції роз`яснили водію права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У подальшому водію надали для ознайомлення складені щодо нього адміністративні матеріали.

З відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля, двигун якого працював, водій ОСОБА_1 знаходився на місці водія, задав питання працівникам поліції щодо причин зупинки, заперечень щодо не перебування за кермом ОСОБА_1 не висловлював. Отже, суд виключає будь-які сумніви щодо не перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 за описаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Разом з тим, зупинка ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та була обумовлена порушенням водієм Правил дорожнього руху (невикористання пасків безпеки під час руху за кермом). В даному випадку, хоча водій посилався на наявність у нього посвідчення по інвалідності 3 групи, що на його думку звільняло від використання пасків безпеки, після зупинки ОСОБА_1 було надані відповідні роз`яснення щодо мотивів зупинки, та повідомлено про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а тому подальші дії ОСОБА_1 регламентуються нормами п. 2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки транспортного засобу.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який у повному обсязі узгоджується із долученим відеозаписом.

Наданий відеозапис апеляційний суд визнає відповідним п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026, оскільки, хоча й наданий частинами, проте є послідовним, за допомогою останнього можна відтворити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 не реагував на законні вимоги поліцейських, уникав відповіді щодо проходження огляду, тому така його поведінка була розцінена поліцейськими, як ухилення від огляду. Сам факт відмови його від проходження огляду був причиною складення протоколу про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Тому його дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції вичерпали усі законні способи спонукання водія для проходження огляду, ігнорування їх вимоги правильно розцінено як ухилення та відмова від проходження огляду, а водію надавалась можливість спростувати підозру працівників поліції щодо перебування у стані сп`яніння, пройшовши запропонований огляд на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості у повному обсязі узгоджуються із долученими відеозаписами.

Варто зауважити, що зміст складених щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів він погодив своїм підписом, у справі відсутні будь-які зауваження чи заперечення ОСОБА_1 на складений протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника щодо недоліків акту огляду водія та направлення водія на огляд не спростовують обставин, об`єктивно зафіксованих на наявному в матеріалах відеозаписі та не виключає належність та допустимість вказаних доказів. Посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_1 окремі процесуальні документи не підписував, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки належних доказів службового підроблення з боку працівників поліції на час апеляційного розгляду надано не було.

Відтак, доводи захисника щодо незаконності дій працівників поліції під час складання адміністративних матеріалів не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.

Вказана справа розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, і доводами апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростована.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Ковальчук Руслани Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь