Провадження №3/748/133/26
Єдиний унікальний № 748/34/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2025 року ОСОБА_1 о 12 год. 30 хв. у с. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області по вул. Садова, 23 керував автомобілем марки «HYUNDAI Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку / засніженість/, внаслідок чого здійснив наїзд на паркан, чим порушив п. 12.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо- транспортної пригоди завдано матеріальних збитків, постраждалих немає.

Крім того, 30 грудня 2025 року ОСОБА_1 о 12 год. 30 хв. у с. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області по вул. Садова, 23 керував автомобілем марки «HYUNDAI Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_2 та, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не вжив всіх заходів для збереження слідів пригоди, залишив місце дорожньо- транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що 30 грудня 2025 року о 12 год. 30 хв. у с. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області по вул. Садова, 23 він керував автомобілем марки «HYUNDAI Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо- транспортної пригоди вживав алкогольні напої, від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.10.є. Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у розгляді справи, однак ст.ст. 130, 124, 122-4 КУпАП до цього переліку не входить, тому за відсутності клопотання про відкладення розгляду справи та належного повідомлення про розгляд справи суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Селюх А.В. висловив позицію у справі, згідно якої ОСОБА_2 визнає вину у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, зазначив, що ОСОБА_2 залишив місце пригоди, оскільки товаришував з потерпілою та сподівався добровільно усунути заподіяну шкоду. Проте, ОСОБА_2 категорично не визнає вину у вживанні алкогольних напоїв після скоєння дорожньо- транспортної пригоди, звернув увагу на відсутність у справі належних та допустимих доказів на підтвердження вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Відповідно до вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог пункту 2.10.«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень за ст. 124, 122-4 КУпАП підтверджується даними, зазначеними в протоколах про адміністративні правопорушення, які є документами, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів, схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , що знаходяться в матеріалах справи, а також показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , інспектора Прядка Д.Л.

Частина 4 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно до п. 2.10 є) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП полягає, зокрема, у вживанні алкоголю водієм саме після ДТП, тому відповідний факт необхідно становлювати на підставі зібраних доказів.

Дослідженими в судовому засіданні відеозаписами не підтверджується вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв саме після дорожньо-транспортної пригоди, інші докази, які би підтверджували цей факт в матеріалах справи також відсутні.

У судовому засіданні інспектор Прядка Д.Л. надав пояснення, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» або в медичному закладі відмовився. На місце події поліцейські приїхали приблизно через чотири години після дорожньо- транспортної пригоди, на ОСОБА_1 склали три проколи про адміністративне правопорушення ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу на те, що застосування ч.4 ст.130 КУпАП можливе у разі, якщо особа, яка керувала транспортним засобом, вживала після ДТП за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) та, відповідно, даний факт має бути підтверджено за результатами проведення огляду працівником поліції на визначення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду.

Тобто ч.4 ст.130 КУпАП не встановлено адміністративної відповідальності особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку дії ОСОБА_1 , який не виконав законну вимогу поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підпадають під ознаки складу правопорушння, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Статтею 251 КУпАП стійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, тобто вживав алкогольні напої після ДТП за його участю, матеріали справи не містять, перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч.1 ст. 130 КупАП в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини вчиненого, особу порушника, з метою виховання порушника та для попередження здійснення ним нових правопорушень, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за правопрушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, в межах санкції передбаченої ст.122-4 КУпАП у виді штрафу.

Як встановлено в судовому засіданні до суду надійшло три справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП справа № 748/34/26, (провадження № 3/748/133/26), за ст. 124 справа № 748/36/26, (провадження № 3/748/135/26) та за ст. 122-4 КУпАП - справа № 748/35/26 (провадження № 3/748/134/26).

На підставі ст. 36 КУпАП зазначені справи підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням номера справи № 748/34/26, (провадження № 3/748/133/26).

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 283, 284 п.1 КУпАП.

П О С Т А Н О В И В:

Справу № 748/34/26, (провадження № 3/748/133/26) про притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, справу № 748/36/26, (провадження № 3/748/135/26) про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та справу № 748/35/26 (провадження № 3/748/134/26) про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти номер справи № 748/34/26, (провадження № 3/748/133/26).

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн.

Реквізити для сплати штрафу: Рахунок отримувача: UA0025001, Отримувач - ГУК у Чернігів. обл/Черніг.обл/ 21081300, КОД , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху, 21081300.

Роз`яснити положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження або опротестування не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області.

Суддя Хоменко Л.В.