Справа № 758/2619/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановила :

ОСОБА_1 , припиняючи з 30.06.2025 діяльність на посаді пожежного-рятувальника 62 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - 62 ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області), маючи спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту», будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією відповідно до підпункту «д» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав 23.08.2025 о 13 год 46 хв декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (типу «при звільненні»), шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на осіб начальницького складу служби цивільного захисту.

Відповідно до Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі - Положення) начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий.

На підставі наказу від 04.07.2022 № 219 о/с Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області ОСОБА_1 прийнято на службу цивільного захисту, присвоєно спеціальне звання - «сержант служби цивільного захисту» та призначено на посаду пожежного-рятувальника 62 ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області.

Особи, які перебувають на службі в органах і підрозділах цивільного захисту та мають звання «сержант служби цивільного захисту» відносяться до молодшого начальницького складу.

Таким чином, пожежний-рятувальник 62 ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону та Примітки до статті 172-6 КУпАП, тому він зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі - зазначені у статті 45.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до наказу ГУ ДСНС України у Київській області від 27.06.2025 № 408-НК ОСОБА_1 звільнено зі служби цивільного захисту за підпунктом 4 пункту 176 (у зв`язку із скороченням штату) Положення, з 30.06.2025.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно пункту 15 частини 1 статті 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання рекомендаційних роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Відповідно до Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду.

Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності

Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у наказі про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.

На виконання вищезазначених вимог, пожежний-рятувальник 62 ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями не пізніше 30.07.2025.

Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 щорічно подавав зазначені декларації, що свідчить про його обізнаність з вимогами та порядком декларування.

Крім цього, ОСОБА_1 29.06.2025 власними підписами засвідчив ознайомлення з Пам`ятками при звільненні зі служби цивільного захисту (роботи) в ДСНС України, в яких окремо зазначені строки та типи декларацій, які слід подати особі, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також види відповідальності за порушення антикорупційного законодавства.

Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону, подав відповідну декларацію лише 23.08.2025 о 13 год 46 хв, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до Послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 в період з 30.06.2025 до 24.08.2025 встановлено, що декларація особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, має ідентифікатор документу deb537a5-b2f0-43cd-9ecc-a39910b3eead та була створена 23.08.2025 о 13 год 31 хв.

У своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт несвоєчасного подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, визнав свою провину.

Згідно із частиною 1 статті 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 не встановлені.

Таким чином, ОСОБА_1 , припиняючи з 30.06.2025 діяльність на посаді пожежного-рятувальника 62 ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області, маючи спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту», будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією відповідно до підпункту «д» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав 23.08.2025 о 13 год 46 хв декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а саме - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень частини 1 статті 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не виконав вимоги абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону, які виникли у нього, як у пожежного-рятувальника 62 ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області, тобто місцем вчинення правопорушення є ГУ ДСНС України у Київській області, яке розташоване за адресою: вул. Межигірська, 8, Подільський район, м. Київ, 04071.

Датою і часом вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 є фактичний час і дата несвоєчасного подання ним декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто 23.08.2025 о 13 год 45 хв.

Національне агентство з питань запобігання корупції в своєму листі від 17.06.2025 № 47-09/52442-25 зазначає, що листом № 701/0/158-21 від 21.09.2021 Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду висловив свою позицію щодо дати виявлення правопорушення, а саме щодо питання застосування судами положень статті 38 КУпАП у частині визначення дня, з якого починається перебіг строку накладення адміністративного стягнення, Верховний суд, зокрема, зазначив, що висновок про виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме сукупності його об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, яка уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Водночас, позиція Верховного Суду про те, що моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати день складання протоколу про таке правопорушення уповноваженою посадовою особою також висловлена в листі від 09.04.2021 № 1089/0/2-21 за результатами розгляду звернення Голови Національного агентства з питань запобігання корупції.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання протоколу за участю особи - ОСОБА_1 , а саме 05.02.2026.

Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне, без поважних причин подання ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції поза межами визначеного Законом строку декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав. Зазначив, що був ознайомлений із вимогами, заборонами та обмеженнями, встановленими ЗУ «Про запобігання корупції». Через власну необережність, у зв`язку із сімейними обставинами не приділив належної уваги інформації щодо необхідності своєчасного подання декларації при звільненні та пропустив передбачений законом строк.

Прокурор Сироватка В.В. вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена і просив застосувати стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №112 від 05.02.2026 року; копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями) 01.01.2025 - 30.06.2025, з якої вбачається час подачі декларації, а саме - 23.08.2025 о 13 год. 46 хв.; послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 ; витягом із наказу №219 о/с від 04.07.2022 року, яким ОСОБА_1 було прийнято на службу цивільного захисту, присвоєно спеціальне звання рядовий служби цивільного захисту та призначено на посаду пожежного-рятувальника 62 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області; даними Присяги працівника органів і підрозділів цивільного захисту; витягом із наказу №219 о/с від 04.07.2022 року, яким ОСОБА_1 було присвоєно спеціальне звання сержанта служби цивільного захисту; витягом із наказу №408-НК від 27.06.2025 року, яким сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 пожежного-рятувальника 62 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області було звільнено із служби; попередженням про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, а також пам`яткою при звільненні із служби цивільного захисту (ротоботи) осіб начальницького складу, посадових та службових осіб державного органу, державних службовців ДСНС України, за підписом ОСОБА_1 , що підтверджує факт ознайомлення ОСОБА_1 із обов`язком подання декларації протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; даними службової характеристика ОСОБА_1 .

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд накладає стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.

На підставі ч. 1 ст. 172-6, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять грн. 60 коп.) на користь держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Л. В. Казмиренко