Справа № 444/5061/25
Провадження № 3/444/115/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Козакевича Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 22 жовтня 2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 528343 від 01 грудня 2025 року ОСОБА_1 01 грудня 2025 року о 00 год. 32 хв. в місті Дубляни, вулиця Львівська, 3, керував транспортним засобом «Chevrolet Niva 21230», державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки водій відмовився, огляд проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі, що по вулиці Кульпарківська, 95 в місті Львів. Згідно висновку лікаря 002463 від 01 грудня 2025 року водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту 1,37 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху-керування транспортним засобом особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином.

Cуд прийшов до висновку про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , оскільки є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду справи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім того в судовому засіданні є присутній захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який заявив про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Козакевич Ростислав Васильович подав на адресу суду письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, є недійсним, оскільки проведений за допомогою технічного засобу «Драгер», з порушенням строку калібрування такого, медичною сестрою, а не лікарем.

Вивчивши клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про закриття провадження у справі, заслухавши його позицію в судовому засіданні, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та їх в сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для з`ясування всіх обставин справи, повноти розгляду справи судом було детально досліджено протокол про адміністративне правопорушення, а також інші матеріали справи, в тому числі й ті докази, які долучені до матеріалів справи стороною захисту, зокрема відповіді на адвокатські запити.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 проходив у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу двічі, даний огляд за допомогою технічного засобу було проведено не лікарем ОСОБА_2 , а особою жіночої статті, з відповіді на адвокатський запит ОСОБА_3 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» повідомив листом, що тестування проводила медична сестра ОСОБА_4 .

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (надалі- Інструкції), а саме п. 6 розділу I огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 3 розділу III даної Інструкції встановлено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

З відповіді Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної військової (державної) адміністрації на адвокатський запит вбачається, що наказ Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації № 401 від 05 червня 2020 року «Про порядок проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є чинним.

Судом проаналізовано даний наказ, зокрема згідно підпункту 2.5 пункту 2 якого наказано начальнику управління охорони здоров`я Львівської міської ради, начальнику відділу охорони здоров`я міської ради м. Дрогобича, керівникам міських та районних лікарень забезпечити проведення семінарських занять з вивчення наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з лікарями, яким надано право проводити медичні огляди з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно даного наказу, зокрема підпункту 2.2 пункту 2 наказано начальнику управління охорони здоров`я Львівської міської ради, начальнику відділу охорони здоров`я міської ради м. Дрогобича, керівникам міських та районних лікарень затвердити списки лікарів, яким надається право проведення медичного огляду водіїв для виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, окремо в кожному закладі охорони здоров`я, внесеному в Перелік.

Водночас із наданого Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» списку лікарів, які мають право проводити медичні огляди водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння від ПАР, медичної сестри ОСОБА_4 у даному списку немає.

З відеозапису чітко вбачається, що артеріальний тиск у ОСОБА_1 вимірювала медична сестра, а не лікар.

Суд наголошує, що при проведенні первинного огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу «Драгер» медичною сестрою не було зроблено контрольний замір перед безпосереднім продуттям у мундштук ОСОБА_1 , крім того Бубис продував у один і той же мудштук чотири рази, перші три спроби не зафіксували результату, фактично з відеозапису вбачається, що була помилка, лише на 4 раз був зафіксований результат.

При проведенні повторного огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу «Драгер» медичною сестрою також не було зроблено контрольний замір перед безпосереднім продуттям у мундштук ОСОБА_1 , крім того ОСОБА_1 продував у один і той же мудштук два рази, після першого продуття не було зафіксовано результату, фактично з відеозапису вбачається, що була помилка, лише після другого продуття в мундштук був зафіксований результат.

На відеозаписах зафіксовано, що на запитання працівників поліції щодо вживання спиртних напоїв, ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкоголь «тиждень тому», тобто заперечував вживання спиртних напоїв.

В подальшому заперечив вживання алкоголю й в медичному закладі, що підтверджується представленими відеозаписами.

Суд враховує, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Тобто цифровий показник проміле алкоголю в крові має безпосереднє значення для висновку щодо перебування водія в стані алкогольного алкогольного сп`яніння, за якого може наступати адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки установлення стану алкогольного сп`яніння має місце у разі цифрового показника більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З квитанцій приладу «Drager Alcotest 6820» № ARNA-0343, тест № 2463/8955, тест № 2463/8954, які надані із КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» на адвокатський запит, вбачається, що калібрування даного приладу було проведено 15 травня 2025 року.

Вимоги до експлуатації алкотестеру «Drager 6820» встановлені Інструкцією до такого приладу.

Так згідно з офіційною Інструкцією експлуатації газоаналізатору «AlcotestDrager 6820», визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі 10 «Технічні дані». А розділом «Калібрування» передбачено інтервали технічного обслуговування приладу, перевірки калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

Таким чином, оскільки з моменту останнього калібрування приладу «Drager 6820», за допомогою якого здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, до моменту проведення його огляду, 01 грудня 2025 року, пройшло більше 6 місяців, то результати такого огляду не є належним доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адже цей прилад не повинен був експлуатуватись.

При цьому суд зазначає, що будь-який вимірювальний прилад є технічним засобом і гарантовано може працювати тільки в період гарантійного строку зазначеного виробником (технічними характеристиками) та в межах встановленого строку калібрування. Робота такого приладу не може бути гарантовано коректною поза межами цього періоду.

Відповідно до ч.5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З врахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, є недійсним.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

А тому суд приходить до висновку, що справа про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, відсутні належні та допустимі докази вини останнього.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Мікула В. Є.