Номер провадження 3/521/230/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши протокол про порушення митних правил від 14.10.2025 року №0658/UA500000/2025, який надійшов з Одеської митниці Держмитслужби України відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 26.12.2019 року виданий органом 5112, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В :

14.10.2025 року о 12 год. 14 хв., в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» митного поста «Дністровський» Одеської митниці, в напрямку з України в Молдову на канал руху «червоний коридор» в`їхав рейсовий автобус сполученням «Одеса-Кишинів», реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації Молдова), під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_2 . У даному автобусі в якості пасажира переміщувалася громадянка України ОСОБА_1 .

Під час спільного митно-прикордонного контролю, спільно з прикордонним нарядом ОТЗ, при огляді ручної поклажі громадянки ОСОБА_1 , а саме у пакеті, що знаходився у валізі, без ознак приховування від митного контролю було виявлено Орден Червоної Зірки у кількості 1 шт.

Вищевказаний орден підпадає під дію Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року №1068-XIV, ст.19 Закону України «Про державні нагороди» від 16 березня 2000 року №1549-ІІІ та Наказу № 258 від 22.04.2002 р. «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через Державний кордон України», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.2002 р. за № 571/6859 додатку 1 «Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен» і може бути вивезений за межі митної території України на підставі відповідних дозвільних документів.

Будь-яких документів на право вивезення за межі митної території України, митному органу України громадянка ОСОБА_1 не надала.

Таким чином, громадянка ОСОБА_1 вчинила недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, тобто здійснила недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 3 статті 471 Митного кодексу України.

Також, відповідно до ст. 511 МК України за протоколом про порушення митних правил від 14.10.2025 року №0658/UA500000/2025 було вилучено ОСОБА_3 у формі п`ятикутної зірки червоного кольору, із зображенням на лицевій стороні - солдат з гвинтівкою в руках та написом по колу: ПРОЛЕТАРИИ ВСЕХ СТРАН, СОЕДИНЯЙТЕСЬ!; в нижній частині зображено серп та молот, з написом зверху: СССР. Задня частина ордена з закруткою та написом зверху: МОНЕТНЫЙ ДВОР; в нижній частині: 1599698 у кількості 1 шт.

За даним фактом працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил 14.10.2025 року №0658/UA500000/2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 471 МК України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, викликалась до суду, зокрема шляхом направлення смс-повістки на контактний номер телефону, вказаний в протоколі та шляхом розміщення оголошення про виклик особи в судове засідання на веб-сайті Судова влада України.Відповідно до довідки про доставку смс-повідомлення, смс-повідомлення про явку в судове засідання доставлено 07.01.2025 року.

Крім того, протокол про порушення митних правил містить підпис ОСОБА_1 , зокрема, в графі з інформацією, що розгляд справи відбудеться у Хаджибейському районному суді м. Одеси.

Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття1КУпАП).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи та обізнаність ОСОБА_1 про розгляд її справи судом, суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Адвокат Мустафаєва Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в судове засідання не прибула, надала до суду заяву відповідно до змісту якої просила розгляд справи здійснити зв відсутності її та ОСОБА_1 , зазначивши, що ОСОБА_1 з протоколом згодна, повністю визнає свою вину, у зв`язку з чим просила суворо ОСОБА_1 не карати та призначити покарання у виді штрафу без конфіскації майна.

Представник митниці ОСОБА_4 у судовому засіданні вважала, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до відповідальності за ч.3 ст.471 МК України та застосувати стягнення відповідно до санкції вказаної статті. Крім того, просила вирішити питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що особа, стосовно якої складено протокол, підлягає притягненню до адміністративної відповідальності та її дії кваліфікує за ч.3 ст.471 МК України за кваліфікуючими ознаками: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 порушила порядок проходження митного контролю, тобто вчинила недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України.

Відповідно ч.1 ст.318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Статтею 365 МК України передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Відповідно до ст.257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 ст.257 МК України визначено, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД; найменування країни походження товарів (за наявності); опис упаковки (кількість, вид); кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; відомості про уповноважені банки декларанта; статистична вартість товарів.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспорті засоби комерційного значення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках визначених цим Кодексом та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» культурні цінності - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

Процес вивезення об`єктів культурної цінності передбачає певну процедуру та підлягають обов`язковій державній експертизі, за результатами якої центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, приймає рішення про можливість або неможливість вивезення культурних цінностей та у разі прийняття рішення про можливість вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей власнику культурних цінностей чи уповноваженій ним особі видається свідоцтво встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей. Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється (ст.ст.11, 12, 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей»).

При цьому, зазначеним законом визначено, що порядок вивезення культурних цінностей застосовується до всіх культурних цінностей незалежно від форми власності та є обов`язковим до виконання для всіх фізичних та юридичних осіб, які перебувають чи ведуть свою діяльність на території України.

Інструкція «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затверджена наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 N 258 (надалі Інструкція), визначає порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства) та юридичними особами (суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності будь-якої форми власності, державними та громадськими установами, представництвами іноземних компаній, дипломатичними представництвами, міжнародними організаціями тощо).

Так, відповідно до п.1.6 Інструкції вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України (далі - свідоцтво), зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2000 N 984 «Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України».

Частиною 12 додатку №1 до пункту 1.5 Інструкції передбачено, що на вивезення (тимчасове вивезення) дозвіл Державної служби контролю не потрібен при вивезенні значків, пам`ятних знаків, настільних медалей, ювілейних та пам`ятних монет, банкнот, які не є засобом платежу (крім вітчизняних та зарубіжних монет із дорогоцінних і недорогоцінних металів, паперових грошових знаків до 1960 р. включно).

Крім того, згідно ч. 5 ст. 374 МК України, культурні цінності за кодами 9701 21 00 00, 9701 22 00 00, 9701 29 00 00, 9701 91 00 00, 9701 92 00 00, 9701 99 00 00, 9702 10 00 00, 9702 90 00 00, 9703 10 00 00, 9703 90 00 00, 9704 00 00 00, 9705 10 00 00, 9705 21 00 00, 9705 22 00 00, 9705 29 00 00, 9705 31 00 00, 9705 39 00 00, 9706 10 00 00, 9706 90 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, виготовлені 50 і більше років тому, незалежно від їх вартості та способу переміщення через митний кордон України, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для підприємств

Також, відповідно до п.п.2 п.10 додатку №1 до пункту 1.5 Інструкції вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України вивезення громадянами, які переїжджають на постійне місце проживання до іншої держави, нагород, що залишилися від померлих батьків, можливе за умови подання документів, що підтверджують переїзд громадян на постійне місце проживання до іншої держави, свідоцтва про смерть, орденських книжок або нагородних посвідчень та документів, що підтверджують родинні зв`язки.

На момент перетину державного кордону жодних дозвільних документів на переміщення предметів (які можуть становити культурну цінність) через митний кордон України, ОСОБА_1 не надала та відповідне декларування не здійснила.

Отже, судом встановлено, що особою вчинено недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.471 МК України.

Відповідно до ч.3 ст.471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами та тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Викладені вище обставини встановлені при проваджені по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом про порушення митних правил та іншими доказами у їх сукупності.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 остання зазначає, що цей орден належав її прадіду, який приймав участь у ІІ Світовій війні. Цей орден вона везла до Ізраїлю до своєї баби (доньки прадіда). Не заперечує факт недекларування зазначеного ордену.

Враховуючи, що зазначений орден є сімейною реліквією, як нагорода померлого родича - прадіда, законодавство про декомунізацію забороняє публічне використання, носіння та демонстрування радянської символіки, але зберігання вдома в особистих колекціях спадкоємцями не відноситься до правопорушення. Тому суд враховує заяву ОСОБА_1 щодо залишення зберігання вищезазначеного ордену у останньої, як пам`ятку про її померлого родича, у зв`язку суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування конфіскації вилученого майна.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст.487 МК України, здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає особу винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накладає стягнення, відповідно до санкції статті, у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень без конфіскацією товарів порушення митних правил.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо клопотання представника Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.242 МК України та п.9.1 Порядку роботи митного складу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари, які зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Відповідно до ст.519 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.520 Митного кодексу України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. У даній справі судом уже встановлено вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого Митним кодексом України, а відтак на порушника покладається обов`язок відшкодувати витрати, понесені державою у зв`язку зі зберіганням вилученого товару.

Відповідно до ч.2 ст.520 Митного кодексу України посадові особи митного органу зобов`язані зібрати та додати до справи документи, що підтверджують такі витрати, що й було виконано у даному випадку.

Частиною 3 ст.520 Митного кодексу України встановлено, що порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наведеними вимогами МК України визначено загальний порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил та сам порядок розрахунку таких витрат встановлюється центральним органом виконавчої влади.

Пунктом 12 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами), встановлено, що при розгляді справ про порушення митних правил орган, який розглядає справу, вирішує питання щодо відшкодування витрат та їх сум. Витрати в справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (далі - винна особа). Суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються у постанові про накладення стягнення, що зазначено в розділі III Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами).

Розрахунок витрат обчислюється відповідно до Порядку відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами). Відповідно до розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами) витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, відшкодуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Відповідно до аналізу наведених Порядків вбачається, що розрахунок витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування здійснюється за зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які підлягають поверненню власнику.

Судом встановлено, що за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил від 14.10.2025 року №0658/UA500000/2025 ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень без конфіскації товарів порушення митних правил та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до постанови суду вилучений товар підлягає поверненню його власнику ОСОБА_1 . Таким чином відповідно до наведених Порядків витрати відшкодовуються, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. В даному випадку конфіскація товарів, безпосередніх предметів вчинення адміністративного правопорушення, не була застосована.

Крім того, відповідно до вимог п.3 розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (із змінами), на який посилається митний орган, передбачено, що розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили постановою у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Наведений порядок у своєму розрахунку враховує певний період зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, який закінчується саме моментом їх повернення власнику.

Оскільки вилучений товар у справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 не підлягає конфіскації тому має бути повернутим власнику, повернутим власнику не був, митний орган здійснив свій розрахунок з моменту розміщення цього вилученого товару на складі для його зберігання до дати прийняття судом рішення - постанови, що не є датою повернення товару його власнику та не відповідає розрахунку до наведеного Порядку.

Аналізуючи наведені вимоги законодавства, враховуючи постанову суду про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу без конфіскації товарів, що передбачає повернення цих товарів його власнику, тому до вказаного товара не може бути заставано стягнення витрат за його зберігання за наведений у клопотанні період, оскільки його повернення власнику не здійснювалося, а наведений розрахунок періоду не відповідає Порядку.

При цьому суд звертає увагу, що наведений Порядок визначає період розрахунку саме починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили постановою у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів. Тобто особа, з якої можуть бути стягнуті такі витрати не має нести витрати за період, який був періодом саме розгляду справи.

За наведених обставини суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання Одеської митниці про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 197, 485, ст.519, 520, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», Порядком відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (із змінами), суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень без конфіскації предметів порушення митних правил.

Вилучений відповідно до протоколу від 14.10.2025 року №0658/UA500000/2025 Орден Червоної Зірки у формі п`ятикутної зірки червоного кольору з написом зверху: МОНЕТНЫЙ ДВОР; в нижній частині: 1599698, у кількості 1 шт. - повернути ОСОБА_1 або уповноваженій нею особі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

У задоволенні клопотання представника Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.І.Федоренко