ПОСТАНОВА

Іменем України

09 березня 2026 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №992490 від 10.12.2025 року, ОСОБА_1 , будучи матір?ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.12.2025 року близько 09.20 год. не виконала передбачені ст.150 СК України обов`язки по вихованню сина, що проявилося в тому, що малолітній ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Чернівецька, 15, був в занедбаному вигляді та просив у перехожих гроші на їжу, чим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилась, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по даній справі не є обов`язковою, а тому справу слід розглядати без її участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст.251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст.184 КУпАП передбачено ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, тобто за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч.1 ст.184 КУпАП.

Постановою суду від 22.12.2025 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення повернуто ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для доопрацювання, оскільки викладена у протоколі суть правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

07.01.2026 року до Залізничного районного суду м.Львова після доопрацювання надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

До матеріалів адміністративної справи, після доопрацювання, долучено рапорт інспектора СЮП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 07.01.2026 року, згідно з яким інспектор доповідає про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП у відповідній графі протоколу було зазначено, що остання раніше притягалась до адміністративної відповідальності, що підтверджується даними інформаційних баз ІКС ІПНПУ. Разом із тим до матеріалів адміністративної справи була долучена постанова Залізничного районного суду м.Львова №462/9365/24, яка набрала законної сили 30.12.2024 року згідно з якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. Таким чином, факт притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП протягом року до вчинення нового правопорушення підтверджується матеріалами справи, що свідчить про наявність повторності, як обов?язкової ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, у зв?язку з чим вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Стадія адміністративного розслідування завершується складанням протоколу про адміністративне правопорушення, що фактично є пред`явленням особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки саме в протоколі викладається суть та обставини правопорушення, а також кваліфікація діяння.

Натомість, рапорт працівника правоохоронних органів офіційне письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і проханням у зв`язку з цим, та відповідно до п.2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 23.08.2012 року №747, належить до внутрішніх документів.

Таким чином законом передбачено викладення суті обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення виключно у протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2025 року по справі №335/6977/22, зазначила, що невідповідність протоколу вимогам закону, зокрема статті 256 КУпАП, або складання неповноважною особою може мати наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, а викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №992490 від 10.12.2025 року суть правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, оскільки у вказаному протоколі не зазначено, чи ОСОБА_1 протягом року була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суддя дійшов висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний