ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/20/26 Номер провадження 33/814/480/26Головуючий у 1-й інстанції Коновод О. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.

Захисника-адвоката Шестакова О.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2026 року, визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 28 грудня 2025 року о 22:30 год. по вул. Київська, 40 в м. Хорол, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в законному порядку, за допомогою алкотестеру Драгер 6810, результат тесту №2759 0,65%, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує про безпідставність зупинки працівниками поліції керованого ним транспортного засобу.

Звертає увагу, що керував авто в зв`язку з необхідністю, пов`язаною з терміновим доправленням до лікарні людини з кровотечею.

Зазначає, що проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння був здійснений з порушеннями, оскільки поліцейський після першого невдалого ним продуття алкотетсеру не зробив контрольний забір повітря технічним приладом. Окрім того, температура повітря зафіксована на роздруківці з алкотестеру становила +12 градусів, шо не відповідало дійсній температурі повітря станом на кінець грудня місяця.

Також звертає увагу, що повірка приладу алкотестер Драгер має проводитися 1 раз на 6 місяців, що зазначено в технічній умовах виробником, між тим строк повірки сплинув 05 вересня 2025 року, зважаючи на останню дату проведення повірки 04 березня 2025 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ЕПР1 №553366 складений 28.12.2025 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 щодо керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння,

роздруківка з алкотестеру Драгер 6810 з зазначенням проходження огляду ОСОБА_1 з результатом 0,658%, станом на 22:41 год. 28.12.2025,

особисті пояснення ОСОБА_1 ,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з результатом огляду 0,65% якого водій згоден,

направлення на огляд водія до Лубенської лікарні,

відеозаписи з відеореєстратора та бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять дані про подію правопорушення та не були спростовані під час розгляду апеляційної скарги захисником.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з відеореєстратора службового авто вбачається зупинка працівниками поліції автомобіля Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 за допомогою проблискових вогнів службового авто.

Під час спілкування та перевірки документів працівник поліції відчув запах алкоголю з салону авто, на що водій ОСОБА_1 повідомив, що він не вживав, а в салоні знаходиться його кум, який дійсно вживав алкогольні напої тому від нього можливо було їх відчути з салону автомобіля.

На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки водій погодився, а після продуття алкотестеру та отримання позитивного результату 0,65% своєї не згоди з таким результатом не висловлював, на пропозицію проїхати до медичного закладу відмовився, сказавши «Показало так показало».

В своїх особистих поясненнях водій підтвердив висловлену ним відмову від необхідності їхати до лікарні та погодився з отриманим позитивним результатом продуття приладу.

Перебування водія в стані алкогольного сп`яніння стало підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не заперечуючи факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вказує на порушення проведення процедури огляду, а саме відсутність повторного контролю забору повітря приладом, невірне зазначення температурного показника на приладі, порушення терміну повірки, що в своїй сукупності дає підстави для визначення проведеного огляду недійсним.

Відхиляючи вказані доводи скарги, необхідно зауважити наступне.

Як вбачається з відеозапису службової бодікамери, перед першим продуттям алкотестеру працівник поліції зробив контрольний забір повітря і продемонстрував це на камеру. Після невдалого продуття ОСОБА_1 приладу, працівник поліції повторно здійснив забір повітря і підготував прилад для огляду, про що свідчать 2 характерні звукові сигнали приладу, які є ідентичними перед першим продуттям (22:38:00 22:38:08) та свідчать про готовність приладу до роботи.

Стосовно температурного показнику на роздруківці з алкотестеру Драгер, який показує +12 С, що на думку апелянта свідчить про його технічну несправність, вказані висновки є помилковими, оскільки сам прилад перед його використання знаходився в салоні службового авто, тобто перебував в значно теплішому середовищі, температурні показники якого відрізнялись від фактичних показників повітря на вулиці, що і було відображено на роздруківці з алкотестеру.

Згідно інструкції алкотестеру Драгер 6810, температурний режим експлуатації прибору становить від -5 С до +50 С повітря, тобто проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме продуття алкотестеру відбувалося в межах норми, враховуючи показник +12 С.

Помилковим є і доводи апелянта щодо необхідності проведення повірки приладу 1 раз на 6 місяців, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і складають 1 рік.

Саме зазначений нормативний документ є пріоритетним при визначенні строків проведення повірки для приладів газоаналізаторів, а не зазначені виробником характеристики його технічних умов.

Таким чином, зважаючи на проведення повірки приладу 04 березня 2025 року та його останнє калібрування 10 вересня 2025 року, вказаний прилад відповідав вимогам та був придатним до використання.

Що стосується безпідставності зупинки на чому наполягає водій, то складена працівником поліції постанова за керування ТЗ без чинного страхового полісу та порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, свідчить про наявність підстав для зупинки авто на підставі ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про поліцію».

Таким чином, під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна