Провадження № 33/812/98/26 Категорія: ст. 130 ч.ч. 1, 2 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Усіков О. В.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря Коростієнко Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лукіянчина І. П. на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 лютого 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 3 липня 2025 року о 20 годині 31 хвилині у місті Вознесенськ Миколаївської області по вулиці Київській, 20, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHERY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, які не реагують на світло. Водій пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, де на підставі висновку №75 від 3 липня 2025 року у водія ОСОБА_1 встановлено наявність стану наркотичного сп`яніння. Дії водія ОСОБА_1 , як порушення пункту 2.9а ПДР, кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27 липня 2025 року о 19 годині 45 хвилині на 147км автодороги Н-24 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHERY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, які не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР. Правопорушення вчинено повторно протягом року, внаслідок чого дії водія кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Захисником Лукіянчиним І. П. в інтересах ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, у якій зазначено про незгоду з постановою суду в частині визнання винним за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, із накладенням стягнення в межах санкції цієї статті.

На його думку судом не було враховано, що представником поліції 27 липня 2025 року не було повідомлено водія про ознаки наркотичного сп`яніння та підстави для виконання вимог пройти освідування. Але до протоколу про адміністративне правопорушення такі відомості були внесені, тобто внесена інформація, яка не підтверджена відеозаписом події.

На вказані обставини суд не звернув увагу, що призвело до безпідставного притягнення водія до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 130 КУпАП.

Тому просив суд змінити постанову суду, закрити провадження за частиною 2 статті 130 КУпАП та визнати ОСОБА_1 винним за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з накладенням на нього штрафу в розмірі 17 000 грн

Справа у суді апеляційної інстанції розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Лукіянчина І. П., які повідомлені про дату та час її слухання належним чином у відповідності до положень статті 294 КУпАП, та подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши наведені захисником Лукіянчиним І. П. в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сам розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Перегляд справи здійснюється апеляційним судом в межах апеляційної скарги відповідно до статті 294 КУпАП.

Отже, враховуючи межі поданої захисником скарги на постанову суду про визнання водія ОСОБА_1 винним за частиною 2 статті 130 КУпАП, апеляційний суд постанову суду в частині вчинення ОСОБА_1 правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП не переглядає, а під час перегляду справи в частині постанови суду за обставинами правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, враховує наступне.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.6, 3.7, 3.14, 3.16 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у згаданому вище висновку.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності представника поліції з відібранням у особи, що оглядається, зразків біологічного середовища відповідає вимогам п. 2.12 вищезазначеної Інструкції.

За такого наявність чи відсутність у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія стану наркотичного чи іншого виду сп`яніння лише в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР, зобов`язаний пройти медичний огляд.

За наведеного, суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, постанову судді від 8 липня 2025 року, відеофіксацію самої події, згідно яких ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці ока, які не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, що зафіксовано поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису у відповідності до статті 266 КУпАП.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписи, як з нагрудного відеореєстратора поліцейського, так і з патрульного автомобіля, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписах, здійснених працівниками поліції на спеціальні технічні засоби відеофіксації.

Фіксація події за допомогою відеозапису свідчить про те, що поліцейськими спочатку переслідується автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 , після чого вручають йому висновок та складають протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, що мало місце 3 липня 2025 року, а також складають постанови про вчинення водієм іншим правопорушень за іншими пунктами ПДР, і під час спілкування поліцейського з водієм, поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 обґрунтовані підозри щодо наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, зокрема, задаючи питання чи продовжує він вживати наркотичні засоби, а водій відповідає, що раніше вживав коноплю, а зараз ні. Після чого поліцейський вказує водієві, що наркотичні засоби накопичуються в організмі тривалий час і за наявності у водія «інтересних очей» пропонує ОСОБА_1 проїхати до лікарні. Водій відмовляється з посиланням на наявність там черг (а.с.4).

За таких обставин мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських або здійснення таких дій, які розцінені, як небажання чи відмова від проходження огляду, у відповідності до пункту 2.5 ПДР правового значення не мають. Наслідком відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену, як частиною 1 статті 130 КУпАП, так і після вчинення правопорушення протягом року повторно, складення протоколу за частиною 2 статті 130 КУпАП. Така відмова за внесеними змінами до статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, які є чинними, як на час події, так і на час розгляду справи, фіксується поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису, а за їх відсутності у присутності двох свідків.

Таким чином усна відмова водія зафіксована поліцейськими за допомогою відеозапису з фіксацією за допомогою тих же технічних засобів відеозапису самого факту складення протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду відповідно до статті 266 КУпАП та пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 7.11.2015 за №1395 (далі Інструкція №1395).

Отже, усі докази, що зібрані уповноваженими на те особами, узгоджуються між собою, та свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, але відмовився пройти огляд в установленому законом порядку у найближчому медичному закладі, що зафіксовано за допомогою відеозапису.

У цьому розумінні здійснення фіксації наявності ознак сп`яніння та відмови водія є не фіксація самої розмови між водієм та поліцейським, а складення протоколу про адміністративне правопорушення, у якому повинні міститися, як ознаки сп`яніння, так і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тому підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, як вважає апелянт, - відсутні.

Таким чином та з огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 протягом року, після притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, повторно порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності усіх доказів, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. ст. 33, 36 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Лукіянчина І. П. залишити без задоволення, а постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова