Справа № 209/115/26
Провадження № 3/209/119/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського з відділення поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області одночасно надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , 03 травня 1993 року за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Згідно вимог ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне об`єднати зазначені матеріали в одне провадження та за результатами їх розгляду прийняти одне рішення, оскільки правопорушення вчинені однією особою та справи одночасно розглядаються одним і тим же суддею.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554010 від 29.12.2025, 27.12.2025 15:32:00 м. Кам`янське, проспект Металургів 40А водій SKODA OCTAVIA A7 НОМЕР_1 ОСОБА_2 рухаючись заднім ходом не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Lincoln д.н. НОМЕР_2 , який було припарковано біля узбіччя. Автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554022 від 29.0122.2025, 27.12.2025 15:38:00 м. Кам`янське, проспект Металургів 40А водій SKODA OCTAVIA A7 НОМЕР_1 ОСОБА_2 покинув місце ДТП, чим порушив п. 2.10а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 29.01.2026, 23.02.2026 та 10.03.2026 не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за вказаною у протоколах адресою місця проживання, за номером телефону, який зазначений у протоколах про адміністративні правопорушення, шляхом направлення смс повідомлення, Також ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлявся шляхом оголошення на сайті «Судовв влади». Таким чином судом вжито всіх можливих та вичерпних заходів для своєчасного виклику особи до суду.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя бере до уваги також рішення ЄСПЛ від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення, суд неявку ОСОБА_1 в судове засідання розцінює, як ухилення від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, оскільки йому було відомо про складання стосовно нього вищевказаних протоколів.

Також суд враховує, що в протоколах про адміністративне правопорушення зазначено про те, що розгляд справи буде здійснюватися Дніпровським районним судом міста Кам`янського, а тому, на підставі ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 та за ст. 122-4, КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 слід розглядати за відсутності вказаної особи та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколів про адміністративне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засідання просив суд визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень та притягнути його до відповідальності, застосувавши до ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, а саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку потерпілого, який був присутнім в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з Законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.9 ПДР України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Так, відповідно до п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП є залишення місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивною стороною правопорушення визначається ставлення до наслідків і характеризується наявністю вини.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554010 від 29.12.2025, 27.12.2025 15:32:00 м. Кам`янське, проспект Металургів 40А водій SKODA OCTAVIA A7 НОМЕР_1 ОСОБА_2 рухаючись заднім ходом не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Lincoln д.н. НОМЕР_2 , який був припаркований біля узбіччя. Автомобілі отримали механічні ушкодження.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554022 від 29.0122.2025, 27.12.2025 15:38:00 м. Кам`янське, проспект Металургів 40А водій SKODA OCTAVIA A7 НОМЕР_1 ОСОБА_2 покинув місце ДТП.

Згідно схеми ДТП зазначено місце розташування автомобіля потерпілого Lincoln д.н. НОМЕР_2 . За переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу Lincoln д.н. НОМЕР_2 , отриманих унаслідок ДТП зазначено: передня частина бамперу, передня права фара. Пошкодження автомобіля SKODA OCTAVIA A7 НОМЕР_1 вказано: задній бампер.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 від 29.12.2025, останній вказав, що при виїзді з парковки заднім ходом в темний час, ним був зачеплений припаркований поряд автомобіль, який він подряпав своїм бампером. Оскільки дуже поспішав, покинув місце ДТП, однак планував після повернення зв`язатись із сусідом для вирішення питання на місці.

Отже з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності можна зробити висновки, що ОСОБА_2 підтверджує скоєння ДТП та залишення місця останнього.

Суд звертає увагу на те, що адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні передбачена в КУпАП саме для того, щоб мати змогу зафіксувати обставини ДТП, відібрати пояснення в свідків та очевидців події з метою подальшого вирішення процесуальних питань, в тому числі щодо відшкодування шкоди потерпілому, якому спричинена така шкода. В іншому разі втрачаються вихідні дані, які ускладнюють або з взагалі не дозволяють об`єктивно зафіксувати обставини події та в подальшому вирішити наявний спір між винуватцем ДТП та потерпілим.

Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного та у своїй сукупності на основі їх логічного аналізу та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять те, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA A7 НОМЕР_1 , учинив наїзд на автомобіль Lincoln д.н. НОМЕР_2 . Порушення ж ОСОБА_2 вимог п.10.9а ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку із вчиненою ним ДТП і спричинило механічні пошкодження транспортному засобу потерпілого. ОСОБА_2 мав можливість запобігти зіткненню шляхом виконання означених вимог ПДР України Перевіркою матеріалів провадження не встановлено наявності в нього об`єктивних перешкод для цього.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст.251 КУпАП належними та допустимими доказами.

Будь-які докази, які б свідчили про зворотнє, в матеріалах справи - відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Адміністративне стягнення за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року (ст.124 КУпАП).

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, а саме: умисне вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суддя вважає, що ОСОБА_2 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 КУпАП України, а саме: у виді штрафу. На переконання судді саме таке покарання є найбільш доцільним та достатнім для виховання особи, її виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, оскільки штраф накладає на порушника певний фінансовий тягар, який в подальшому виховує особу правопорушника в дусі поваги до законів України та подальшої поведінки у суспільстві, і в більшій мірі є чинником запобігання вчиненню нових правопорушень.

Позбавлення ж права керування транспортними засобами або адміністративний арешт будуть занадто суворими для правопорушника, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн 60 коп.

Керуючись ч.2 ст.36, ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи №209/115/26, провадження 3/209/119/26, справа №209/116/26, провадження 3/209/120/26, та розглянути їх в одному провадженні, присвоївши об`єднаній справі №209/115/26, провадження 3/209/119/26.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через 15 днів з дня набрання постановою про накладання штрафу законної сили, а в разі оскарження або опротестування не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА