ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/685/26 Справа № 210/7765/25 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Примак Н.М,

за участю представника потерпілого Гаркавого М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Страха В.О., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 20 січня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), стягнуто судовий збір, -

в с т а н о в и л а :

постановою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 20 січня 2026 року встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 810371 від 01.12.2025, складеного інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Кузьменко Н.В., вбачається, що 01.12.2025 о 08 годині 30 хвилин у Дніпропетровській області, місті Кривому Розі, у Металургійному районі, на перехресті вулиць Соборності та проспекту Металургів, яке регулюється сигналами світлофора, рухаючись на зелений сигнал світлофора, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем FORD KUGA, д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо. Виконуючи маневр лівого повороту, не переконався в безпечності, а також не вжив заходів для зменшення швидкості руху до повної зупинки та здійснив зіткнення з автомобілем LEXUS RX300 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків, чим порушено пп. 16.6, 12.3, 10.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Страх В.О., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки, виїхавши на перехрестя на дозволений сигнал світлофора, ОСОБА_1 зупинився з метою надання переваги в русі зустрічному транспортному потоку. Після завершення проїзду зустрічних транспортних засобів під час його перебування на перехресті увімкнувся жовтий, а згодом червоний сигнал світлофора, у зв`язку з чим він, діючи відповідно до вимог пункту 16.8 Правил дорожнього руху України, розпочав та продовжив виконання маневру лівого повороту з метою звільнення перехрестя. У момент завершення зазначеного маневру відбулося зіткнення з транспортним засобом LEXUS RX300, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого здійснював проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Наголошує, що водій автомобіля LEXUS RX300, перебуваючи на значній відстані від перехрестя, не вжив жодних заходів для зменшення швидкості чи зупинки транспортного засобу, рухався з очевидним перевищенням дозволеної швидкості та, маючи реальну технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, свідомо продовжив рух на заборонений сигнал світлофора. Таким чином, саме водій транспортного засобу LEXUS RX300 порушив вимоги п. 8.7.3 підпункту «ґ» Правил дорожнього руху України, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 та його захисник Страх В.О. у судове засідання апеляційної інстанції не прибули, при цьому належним чином повідомлені про день, час і місце апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП України, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

До цього ж, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвеції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Частиною 6 ст. 294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обстави, керуючись ст. 268 КУпАП України, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути цю справу за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника Страха В.О. на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи за участю представника потерпілої адвоката Гаркавого М.С.

Заслухавши представника потерпілої адвоката Гаркавого М.С., який заперечував проти апеляційної скарги захисту, просив постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи захисту, викладені ним у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, необхідно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених ним доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за № 3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява № 22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП вказано, що постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи з цього, суд при ухваленні рішення, зобов`язаний викласти у постанові за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, які цим судом визнані доведеними або які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, суддею Металургійного районного суду міста Кривого Рогу обставини справи не встановлено, а в оскаржуваному рішенні міститься лише посилання на протокол про адміністративне правопорушення. У мотивувальній частині рішення судом першої інстанції фактично не встановлено обставин справи та не досліджено факт вчинення адміністративного правопорушення. Взагалі не зазначено обставин, безпосередньо встановлених судом, натомість вони викладені лише відповідно до протоколу.

Особливістю правозастосовної діяльності у судочинстві є те, що збирання та попереднє встановлення фактів здійснюється одними особами, а прийняття рішення по суті справи іншими. Незважаючи на те, чи має така попередня діяльність офіційний характер, орган правозастосування, перш ніж прийняти правове рішення, зобов`язаний оцінити її результати, переконатися у тому, що фактична ситуація, передбачена гіпотезою відповідної правової норми, наявна. Суд, який здійснює судовий розгляд, не вправі обмежитися наданими фактами без їх власної оцінки.

З огляду на зазначене, такі істотні порушення тягнуть за собою скасування судового рішення та постановлення нової постанови судом апеляційної інстанції.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційним судом встановлено, що 01.12.2025 о 08 годині 30 хвилин у Дніпропетровській області, місті Кривому Розі, у Металургійному районі, на перехресті вулиць Соборності та проспекту Металургів, яке регулюється сигналами світлофора, рухаючись на зелений сигнал світлофора, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем FORD KUGA, д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо. Виконуючи маневр лівого повороту, не переконався у безпечності, а також не вжив заходів для зменшення швидкості руху до повної зупинки та здійснив зіткнення з автомобілем LEXUS RX300 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушено пп. 16.6, 12.3, 10.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції, досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 810371 від 01.12.2025 року, а саме:

- схема місця ДТП від 01.12.2025 року;

- фототаблиця;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 01.12.2025, у яких останній зазначив, що він рухався проспектом Металургів та, маючи намір виконати маневр повороту у бік вул. Соборності, виїхав до можливої оглядовості на трамвайні колії. Коли почав блимати жовтий сигнал світлофора та увімкнувся червоний, він намагався завершити маневр повороту, однак не встиг, унаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем LEXUS;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 01.12.2025, у яких остання зазначила, що вона здійснювала рух проспектом Металургів з боку 95 кварталу в бік Терміналу та, проїжджаючи перехрестя проспекту Металургів і вулиці Соборності, закінчувала його проїзд на зелений сигнал світлофора (4 сек.);

- відеозаписи з камер «Безпечне місто».

ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, якою встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має перебувати у причинному зв`язку з наслідками.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п. п. 16.6, 12.3, 10.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Так, п. 16.6 Правил дорожнього руху України передбачає, що, повертаючи ліворуч або розвертаючись за зеленого сигналу основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 2.3 б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на перехресті, зупинився та пропускав зустрічний транспорт для подальшого здійснення повороту ліворуч. При цьому одразу після ввімкнення жовтого сигналу світлофора він, не переконавшись у безпечності руху, почав виконувати поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку, та не вжив заходів для зменшення швидкості руху до повної зупинки, унаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем LEXUS RX300. При цьому автомобіль LEXUS RX300 до початку виконання маневру повороту ліворуч ОСОБА_1 перебував у безпосередній близькості до перехрестя та почав його перетин ще на миготливий зелений сигнал світлофора.

Відповідно до п. 8.7.3 в Правил дорожнього руху України зелений миготливий сигнал дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

У межах цієї справи суд апеляційної інстанції не уповноважений надавати оцінку діям водія автомобіля LEXUS RX300 ОСОБА_2 та встановлювати наявність або відсутність порушення нею Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, незалежно від дотримання чи недотримання ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, у цьому випадку дії ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не відповідали вимогам п. п. 16.6, 12.3, 10.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України, оскільки ОСОБА_2 , виїжджаючи на перехрестя, рухалася у безпосередній близькості до ОСОБА_1 , який, нехтуючи вищенаведеними правилами дорожнього руху та незважаючи на наявність автомобіля, що рухався у зустрічному напрямку, почав здійснювати маневр повороту ліворуч, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд зазначає, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні ним Правил дорожнього руху України, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а тому його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні доведена поза розумним сумнівом.

Посилання захисника на п. 16.8 Правил дорожнього руху України, на виконання якого, за твердженням сторони захисту, діяв ОСОБА_1 , є неспроможними, оскільки у цьому випадку ОСОБА_1 перебував на перехресті та пропускав зустрічний транспорт. У момент, коли сигнал світлофора перемкнувся на жовтий, він, не переконавшись у безпечності руху, одразу почав здійснювати маневр повороту ліворуч, тоді як водій автомобіля LEXUS RX300 вже рухався до перехрестя, а сигнал світлофора перемкнувся на жовтий саме під час його руху.

Вказані висновки підтверджуються значно коротким проміжком часу між початком руху ОСОБА_1 та зіткненням.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні всі обов`язкові ознаки інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Будь яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , апеляційний суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 01.12.2025 року, а тому на час постановлення судом апеляційної інстанції нового рішення сплив строк накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України у разі пропуску строку, передбаченого ст. 38 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника адвоката Страха В.О., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 20 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 , визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА