Справа №295/2000/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.01.2026 серії ВАВ №039531, 31.01.2026 приблизно о 00-10 год., ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини- ОСОБА_2 , а саме:ображав словами нецензурної лайки, погрожував розповсюдженням неправдивої інформації відносно неї. Дані дії були вчинені в присутності малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останньої.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.01.2026 серії ВАВ №037385, 31.01.2026 приблизно о 00-10 год., ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини- ОСОБА_2 , а саме:ображав словами нецензурної лайки, погрожував розповсюдженням неправдивої інформації відносно неї. Дані дії були вчинені в присутності малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останнього.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані органом, уповноваженим на складання протоколу за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Оскільки вказані правопорушення вчинені однією особою, суд вважає за можливе об`єднати справи в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину вчиненні правопорушення, не визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Частина друга статті 173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Протоколами у вину ОСОБА_1 ставляться умисні дії психологічного характеру, вчинені стосовно його дружини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є повнолітньою особою, внаслідок чого такі дії не можна кваліфікувати за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Інші матеріали справи також не містять доказів вчинення стосовно неповнолітніх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образ чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілих.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (ст.61 Конституції України).

Слід зазначити, що Законом України 3733-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» внесено зміни до ст. 173-2 КУпАП, та остання викладена в новій редакції, в якій зокрема ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства саме стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, внаслідок чого завдана шкода її здоров`ю.

Оскільки суду не надано належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 за протоколами серії ВАВ №037385 та серії ВАВ №039531 складу правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, то провадження по справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.36, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи про вчинення адміністративних правопорушень №295/2000/26 та №295/2004/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі присвоїти №295/2000/26.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Панченко