Дата документу 13.03.2026
Справа № 334/1903/26
Провадження № 3/334/699/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2026 року до суду з УПП в Запорізькій області ДПП Національної поліції України надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №600558, складеного 25.02.2026 року о 15:22 поліцейським 1 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП сержантом поліції Греднєвим М.В., 25.02.2026 року о 14:50 в м. Запоріжжя, пр. Соборний 240, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21102», р/н НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року (15.03.2025 року постановою ЕНА №4278303 ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП), чим порушив п.2.1 а) ПДР України. Відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

13.03.2026 року в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою провину.

Суд оцінивши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що матеріали справи свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, п.2.1 ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Так, наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлені:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №600558, складеного 25.02.2026 року о 15:22 поліцейським 1 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП сержантом поліції Греднєвим М.В.;

- постановою ЕНА №4278303 від 15.03.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП до штрафу в сумі 3400 грн.;

- рапортом поліцейського 2 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Циплякова М.;

- довідкою УПП в Запорізькій області, згідно якої ОСОБА_1 має повторність за ст.126 КУпАП - постановою ЕНА №4278303 від 15.03.2025 року притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, посвідчення водія не отримував;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі від 25.02.2026 року, в яких останній повідомив, що керував автомобілем, бо потрібно було відвезти гроші;

- відеозаписом події на диску «DVD-R».

Суд, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Суд вважає, що факт повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, - є доведений, тому в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02) суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

У пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року по справі «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність…

Тому, враховуючи обставини справи, оскільки керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами, несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки, і така протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в дохід держави розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

При цьому, суд виходить з того, що згідно реєстраційний даних автомобіль «ВАЗ 21102», р/н НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 , тому додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу не підлягає застосуванню.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.5 ст.126, 283-285, 287, 289, 307-308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

У разі несплати штрафу в добровільному порядку протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення стягнення, штраф підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі в сумі 81600 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 665,60 грн.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: С.М. Телегуз