Справа № 3/593/168/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"10" березня 2026 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Слов`янськ Донецької області, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, головного сержанта 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу ЛВТ №55 від 01 березня 2026 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП вбачається, що 28 лютого 2026 року о 23 год. 30 хв. начальником патруля ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 на території тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , був виявлений молодший сержант ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 28 лютого 2026 року о 23 год. 40 хв. молодшому сержанту ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (аналізатор вмісту парів алкоголю «Алконт-М» №00239-15). У ході проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено алкогольне сп`яніння, покажчик тесту 0,37 проміле. Даного військовослужбовця було відсторонено від виконання службових обов`язків до витвереження до 08:00 год. 01 березня 2026 року. За час перебування у стані алкогольного сп`яніння та згаданого відсторонення від виконання службових обов`язків молодший сержант ОСОБА_1 свої статутні обов`язки, визначені ст.ст.11, 16, 49, 58-59, 112-1, 112-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України не виконував, подав негативний приклад особовому складу підрозділу, чим також створив передумови до погіршення боєздатності підрозділу, у якому він проходить військову службу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП фактично не визнав. Суду пояснив, що у зв`язку із алкогольним сп`янінням його було відсторонено від служби з 23:49 год 28 лютого 2026 року до 08:00 год. 01 березня 2026 року. За час його відсторонення, він не вчинив жодних дій по недбалому ставленні до військової служби і за цей період необхідності вчиняти дії, передбачені його посадовою інструкцією, потреби не було; жоден інший військовослужбовець, вмінених йому ( ОСОБА_1 ) службових обов`язків, за період згаданого відсторонення, за нього не виконував, жодних негативних наслідків внаслідок такого його відсторонення для військової служби, яку він несе, не настало.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до такого.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Із суб`єктивної сторони недбале ставлення військової службової особи до військової служби припускає умисел, тобто виражається в умисній формі вини.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Тобто, при вирішення питання щодо кваліфікації дій військовослужбовців необхідно в протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначати, в чому проявилося недбале ставлення до військової служби.

Проте у протоколі про військове адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , не вказано, у чому конкретно полягає суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, тобто не міститься ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не вказано у чому саме полягає недбале ставлення ОСОБА_3 , як військовослужбовця до військової служби.

Таким чином, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження поза розумним сумнівом, факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як передбачено ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП, закрити у зв`язку із недоведеністю у його діях за обставин, зазначених у згаданому протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.8, 27, 34, 35, 172-15, 247, 283, 284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32 1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного

суду Тернопільської області Н.П. Німко