Справа № 944/606/26
Провадження №3/944/662/26
П О С Т А Н О В А

02.03.2026 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

До Яворівського районного суду Львівської області надійшли матеріали з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Як вбачаєтьсяіз протоколу А3618 №25 від 30 січня 2026 року військовослужбовець призваний під час мобілізації курсант навчального взводу навчальної батареї навчального дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі в умовах особливого періоду без поважних причин з 12 години 20 хвилин 22 січня 2026 року до 13 години 00 хвилин 24 січня 2026 року на території військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пояснень командира дивізіону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 від 30.01.2025,які містяться в матеріалах справи, слідує що ОСОБА_1 з 31.12.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у ВМКЦЗР з діагнозом пневмонія, та 08.01.2026 був переведений на стаціонарне лікування у ОКНП "Чернівецька ОКЛ" та 21.01.2026 був виписаний, однак на територію військової частини НОМЕР_1 прибув лише 24.01.2026.

Диспозицією ч.1 ст.172-15 КУпАП передбачено відповідальність за «недбале ставлення військової службової особи до військової служби», яке тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Диспозицією ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачено відповідальність за «діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду» , тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб

Як вбачається із вищенаведеного викладене в протоколі відносно ОСОБА_1 не узгоджується із викладеним в диспозиції ч.2 ст.172-15 КУпАП,

Однак, диспозицією ч.3 ст.172-11 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовців за «самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, крім строкової служби, а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до 10 діб.

Диспозицією ч.4 ст.172-11 КУпАП передбачена відповідальність за «діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Крім цього, до матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-15 КУпАП не долучена копія Витягу з наказу про поміщення військовослужбовця в лікувальний заклад та копія виписки з лікувального закладу.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі "Михайлова проти України" зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03від 21.07.2011року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv.theUnitedKingdom), п.161, SeriesAзаява № 25).

При цьому, суддя, виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції сформульованій у постанові від 11.02.2021 у справі №11-1219сап19 зазначила, що норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 КУпАП у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

Сформовані на підставі аналізу сталої судової практики рекомендації відповідної вищої судової інституції в окресленому сегменті адміністративно-деліктних правовідносин орієнтував суддів на можливість повернення протоколу уповноваженому органу, який його склав, для дооформлення шляхом винесення відповідних постанов.

Таким чином, зазначені обставини не дають можливості повно та об`єктивно розглянути дану справу, тому суддя вважає необхідним надіслати матеріали даної справи на дооформлення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що даний адміністративний матеріал містить недоліки, які не можливо усунути в судовому засіданні, що, в свою чергу, перешкоджає своєчасному, всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванню обставин справи, позбавляє суд можливості постановити законне і обґрунтоване рішення, тому його необхідно повернути до військової частини НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 283-284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Адміністративні матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення та усунення вказаних недоліків.

Надати копію Витягу з наказу про поміщення військовослужбовця в лікувальний заклад та копію виписки з лікувального закладу.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Швед Н.П.