Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1602/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2026 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В., за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Михайлова Д.О., представника ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області - інспектора Шевчука О.В.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із ВнП № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18.08.2025 о 00 год. 23 хв. в смт. Антоніни, вул. Шосейна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211440 державний номерний знак НОМЕР_2 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер водій пройшов, тест 2115, результат становить 0,28 % проміле, з результатом не погодився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою від 16.09.2025 залучено ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області для участі в якості сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення та витребувано за клопотанням представника Вовка І.М.:

-копію сертифікату відповідності та свідоцтва про калібрування робочого засобу вимірювальної техніки - Драгер 6810, який використовувався працівниками поліції 18.08.2025 при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2

-копію документу, що підтверджує проходження поліцейським відділення поліції №4 (м. Красилів) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Шевчуком Олександром Володимировичем навчання по використанню та експлуатації приладу Drager Alcotest 6810 (за наявності такого);

-копію документу, що підтверджує ознайомлення поліцейським відділення поліції №4 (м. Красилів) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Шевчуком Олександром Володимировичем з посібником по експлуатації приладу Drager Alcotest 6810 (за наявності такого).

Постановою від 16.12.2025 за клопотанням інспектора витребувано у Державного підприємства «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (09113, Київська обл.., м. Біла Церква, вул.Січневого прориву, 84), письмову інформацію:

-щодо того, чи здійснювалась калібрування засобу вимірювальної техніки - газоаналізатору Drager Alcotest 6810 (зав. №ARBL-0920), та у разі наявності надати копію свідоцтва про калібрування Alcotest 6810 (зав. №ARBL-0920), яке було чинне станом на 18.08.2025 року.

-чи видавався сертифікат відповідності засобу вимірювальної техніки - газоаналізатору Drager Alcotest 6810 (зав. №ARBL-0920), який був чинний станом на 18.08.2025 року, та у разі наявності, надати копію такого.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду надіслав письмові пояснення, у яких зазначив, що не має можливості бути присутнім на судових засіданнях, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Вказує, що 17-18 серпня 2025 року він не вживав алкогольні напої, тому ознак сп`яніння у нього не було. За час спілкування з працівниками поліції вони не назвали ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для його огляду. Також зазначив, що він не згоден з результатами огляду за допомогою приладу Драгер, однак був вимушений відмовитися від огляду в медичному закладі, оскільки він знаходиться за 30 км від місця зупинки.

Його відмова також була зумовлена тим, що він не вживав алкогольні напої, а тому не мав ознак алкогольного сп`яніння, крім того хвилювався за свою дружину, оскільки, якби він поїхав до медичного закладу, вона б залишилася сама в автомобілі посеред дороги.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Михайлов Д.О. просив закрити провадження у справі, мотивуючи це, зокрема, рядом порушень, допущених працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння (детально мотиви наведені у клопотаннях про закриття провадження та про визнання результатів огляду недійсними).

Зазначає, зокрема, що відповідно до наявних відеозаписів працівниками поліції не проводилась жодна перевірка стану ОСОБА_1 для виявлення ознак алкогольного сп`яніння, яка б спонукала їх до пропозиції проведення огляду.

Вказане ставить під сумнів законність дій співробітників поліції та обґрунтованість висунутих ОСОБА_1 звинувачень про наявність у останнього будь-яких ознак сп`яніння, а також вказує на те, що за відсутності виявлених та підтверджених ознак будь-якого сп`яніння, співробітники поліції взагалі не мали права вимагати від особи, відносно якої склали оскаржуваний протокол, проходження відповідного огляду.

Також, працівниками поліції під час проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу - Драгер 6810 не була дотримана процедура такого огляду, оскільки здійснена з порушенням та всупереч керівництва з експлуатації приладу (не здійснювалось відбору проби навколишнього повітря перед проходженням огляду), а тому такий огляд вважається не дійсним.

Також наголошує, що статтею 8 пунктом 5 Конвенції ООН про дорожній рух (Віденська конвенція) від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Тобто мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, яке видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, - 0,25 %0.

Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6810, які наявні в загальному інформаційному просторі, межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі:абсолютна похибка +/- 0.02 проміле - у діапазоні від 0 до 0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.042 проміле - у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле.

Вказані межі похибки також підтверджені копією свідоцтва про повірку приладу, яке було долучено до матеріалів справи відділом поліції №4 (м. Красилів) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Виходячи з наведеного, в організмі ОСОБА_1 за допомогою приладу Alcotest Drager 6810 було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки вимірювального приладу, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу, меншою ніж встановлений Віденською конвенцією мінімум в 0,25%о та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені сумніви слід трактувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Отже, коли у водія не було зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, показник технічного приладу показав незначне відхилення від норми, що з урахуванням границі допустимої похибки та норм міжнародного законодавства може бути розцінене як природна норма алкоголю у повітрі, що видихається, а тому винуватість водія є недоведеною поза розумним сумнівом.

Отже, виходячи з наведеного, в організмі ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу, що є в межах допустимих норм.

Інспектор поліції Шевчук О.В. в судовому засіданні зазначив, що поліцейський заявляє водію законну вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у разі наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння. Поліцейський самостійно приходить висновку про наявність у водія таких ознак. ОСОБА_1 на прохання поліцейського зробив видих в його сторону, та було виявлено запах алкоголю з порожнини рота, тому останньому було запропоновано пройти огляд.

Водночас, інспектор наголосив, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за пунктом 2,5 ПДР, а саме: відмова від такого огляду (оскільки після проведення огляду на місці зупинки водій не погодився з результатом, однак відмовився від огляду у медичному закладі).

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на таке.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу самостійно виявляє і приходить висновку про наявність у водія відповідних ознак сп`яніння.

Зовнішні ознаки за своєю суттю не можуть в повній мірі відображатися у відеозаписі. При цьому такі зовнішні ознаки надають працівникам поліції лише підстави для виникнення сумнівів стосовно стану, в якому перебуває водій. З метою спростування такої суб`єктивної підозри, яка сама по собі не має жодного юридичного значення і не може підтвердити чи спростувати стан, в якому перебуває водій, працівники поліції і заявляють вимогу щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння. Саме результати огляду й мають підтвердити чи спростувати обґрунтованість вказаної суб`єктивної оцінки. Окрім того, в даному випадку перед пред`явленням вимоги про проведення огляду працівник поліції запропонував водію зробити видих у його сторону.

У свою чергу, на виконання вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2-3 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозиція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом серії ЕПР1 від 18.08.2025 №426354;

- тестом приладу Драгер з результатом 0,28 %;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння (результат огляду 0,28% проміле);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого огляд не проводився;

- матеріалами відеозапису.

Зокрема, оглядом долученого до протоколу відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції (файли під назвою «VIDEO_20250818_004404064», «VIDEO_20250818_004635990).

Згідно відеозапису з нагрудної камери інспектора слідує, що працівник поліції запропонував водію зробити видих в його бік, після чого вказав на необхідність пройти огляд на стан алкогольного на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився (файл під назвою «0000000__0001» 00:48 - 01:20 сек).

Результат огляду за допомогою приладу Драгер 0,28% проміле, з результатами огляду водій не погодився (файл під назвою «0000000__0001» 03:29-03:55 сек.).

Тому інспектор поліції запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (файл під назвою «0000000__0001» 03:58 сек., 04:23 сек., 04:58 сек.), на заперечення водія, що він не вживав і відхилення від норми становить лише 0,08 %, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що прилад Драгер показав більше норми, яка становить 0,20 %, отже він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у разі незгоди з результатом, потрібно проїхати до медичного закладу для проходження огляду (файл під назвою «0000000__0001» 04:07 сек.)

Однак, від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився (файли під назвою «0000000__0001» 04:26 сек., «0000000__0002» 00:01 сек.).

Поліцейський роз`яснив, що у такому разі відносно нього (водія) буде складено адміністративний протокол за ст. 130 за відмову від огляду на стан сп`яніння (файл під назвою «0000000__0002» 00:03 сек.)

Суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що результат тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння знаходиться на рівні технічної похибки приладу «Drager Alcotest 6810», яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу.

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле.

У даному випадку результат тесту має цифровий показник 0,28% проміле, що, згідно вказаної Інструкції, є встановлення стану алкогольного сп`яніння (навіть з урахуванням передбаченої для приладу похибки 0,042).

Об`єктивних даних, які б вказували на те, що прилад «Drager Alcotest 6810» міг допустити похибку стороною захисту не наведено, виявлений на місці зупинки транспортного засобу позитивний результат на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 не спростовано.

Зокрема, згідно із даними свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», серійний номер ARBL-0920, цей прилад 17.12.2024 пройшов повірку, за результатами якої встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (свідоцтво чинне до 17.12.2025).

Із роздруківки даного приладу, тест № 2115, вбачається, що газоаналізатор проходив калібрування 17.12.2024.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 вказаного закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Отже, прилад «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, відповідає вимогам ДСТУ та є повіреним. Наведених доказів достатньо для підтвердження правомірності використання даного приладу працівниками поліції.

Щодо твердження про те, що перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння не проводився контрольний забір повітря, то відповідно до технічних характеристик газоаналізатора «Драгер» прилад розпочинає свою роботу з контрольного забору повітря, без такого контрольного забору використання приладу буде неможливим.

Окрім того, суд звертає увагу, що Стаття 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 8 листопада 1968 року) з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 1 травня 1971 року, містить норму, згідно з якою в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках в повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Проте зазначена норма вказаної Конвенції за своєю суттю є рекомендаційною та не встановлює мінімального рівня алкоголю у крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів Конвенції, настає алкогольне сп`яніння. При цьому Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші ніж 0,25 проміле у повітрі. Зокрема, в Україні встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові 0,2 проміле.

Матеріалами справи підтверджено, що після незгоди з результатом тесту на місці зупинки водієві було запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи це віддаленістю закладу та особистими обставинами.

Факт відмови від проходження медичного огляду ОСОБА_1 не заперечує ані у своїх письмових поясненнях, ані через свого захисника. Навпаки, у поданих поясненнях він прямо зазначає, що відмовився від проходження огляду в медичному закладі, мотивуючи це віддаленістю такого закладу та особистими обставинами.

Таким чином, обставина відмови є встановленою, підтвердженою матеріалами справи та фактично визнаною самим водієм.

Отже, не підлягають задоволенню клопотання про закриття провадження у справі та про визнання результатів огляду недійсними. Доводи сторони захисту щодо відсутності стану алкогольного сп`яніння, допустимої похибки приладу та міжнародних стандартів не спростовують складу адміністративного правопорушення, оскільки предметом доказування у даній справі є саме факт невиконання водієм законної вимоги поліцейського пройти огляд у встановленому порядку.

Суд зазначає, що особисті причини не звільняють від виконання обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР. Відмова від огляду є самостійною та закінченою підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від фактичного стану сп`яніння.

За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, настає відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що складає 665 грн. 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 130, 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Красилів. мтг/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.);номер рахунку (IBAN) UA0022717, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. У графі «призначення платежу» платником повинно бути вказано: судовий збір, його ПІБ, ідентифікаційний номер, та номер справи).

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя С. В. Васільєв