Провадження № 3/742/258/26
Єдиний унікальний № 742/979/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі судового засідання Сірій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №941305 від 09.02.2026 р., вбачається, що 04.02.2026 р. о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 при цьому вчинив сварку, висловлювався нецензурними словами в її адресу.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті.

Протокол про адміністративне правопорушення слід розглядати як акт застосування норм процесуального права, на основі якого відбувається остаточна фіксація обставин справи, які підтверджують вину правопорушника і наявність всіх елементів і ознак, що характеризують склад конкретного адміністративного проступку, а також створює можливість подальшого руху справи в порядку провадження в справах про адміністративне правопорушення.

Особливість цього процесуального документа в тому, що він одночасно виступає як документ, на основі якого відбувається порушення справи, і як документ на основі якого відбувається обвинувачення правопорушника.

Зважаючи на викладене, суд зобов`язаний розглядати справу лише в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення та не в праві встановлювати обставини, які виходять за межі таких тверджень та звинувачують особу у вчиненні дій, які конкретно не викладені в ньому.

Суд наголошує, що диспозиція статті 173-2 КУпАП є бланкетною та відсилає до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», де психологічне насильство визначається як форма насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження тощо, але виключно за умови, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку або спричинили емоційну невпевненість чи іншу шкоду психічному здоров`ю.

Обов`язок довести наявність ознак домашнього насильства в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого (наявність в діях особи складу правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП) покладається на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення.

Натомість, як свідчить зміст протоколу серії ВАД №941305 від 09.02.2026 р., вчинення дій ОСОБА_1 , внаслідок яких було заподіяно шкоду психічному здоров`ю потерпілої, у провину останньому не ставиться (взагалі відсутнє формулювання про заподіяння потерпілій фактичної шкоди), що виключає наявність в його діях об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення.Сама по собі сімейна сварка без настання вказаних наслідків не утворює складу правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.

Суд позбавлений можливості вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінювати доведеність існування наслідків, які не ставились у вину, оскільки таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення та це суперечитиме як вимогам національного законодавства, так і стандартам, встановленим ЄСПЛ, що є неприпустимим.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу інкримінованого правопорушення, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.1732 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя В.Г. Павлов