Провадження № 33/801/13/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Ходакової М. Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2025 року було закрито провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 26 травня 2025 року о 10 год 14 хв на перехресті вулиць Магістратська-Театральна в м. Вінниця водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan E-NV 200», д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу у русі та не забезпечив безперешкодний проїзд службовому транспортному засобу з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів та з увімкненим спеціальним звуковим сигналом, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок цього автомобілі отримали механічні пошкодження.

Водночас суд зазначив, що як вбачається із відеозапису, водій ОСОБА_2 не мав можливості зреагувати на зміну дорожньої обстановки та пропустити службовий автомобіль, який він не помітив, через рельєф, погодні умови, наявність на дорозі інших автомобілів та те, що службовий автомобіль з`явився на перехресті раптово на значній швидкості, внаслідок чого відбулося зіткнення. Таким чином, в даному випадку протокол було складено на водія автомобіля, який не порушував ПДР України. Достатніх доказів того, що ОСОБА_2 скоїв інкриміноване йому правопорушення суду не надано.

Не погоджуючись із вказаною постановою, представник ОСОБА_1 , який був водієм службового автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисник зазначає, що вина громадянина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, матеріалами відеофіксації, пояснення ОСОБА_1 , відеозаписом камери відеоспостереження.

Доводи ОСОБА_2 про те, що саме водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, виїхав на перехрестя та не пропустив його транспортний засіб, через що й відбулось зіткнення, не слід брати до уваги, оскільки із відеозапису, де зафіксована подія, чітко вбачається, що автомобіль поліції виїжджаючи на перехрестя завчасно знизив швидкість, натиснув на гальма, переконався в безпечності проїзду та достатній оглядовості інших учасників дорожнього руху, щоб була можливість не тільки почути звуковий сигнал, а й побачити автомобіль з проблисковими маяками. Це підтверджується на відео як самою траєкторією руху автомобіля поліції так і поведінкою інших водіїв, які надавали перевагу в русі.

Тож суд першої інстанції для повноти з`ясування обставин справи мав би оцінити пояснення обох водіїв, а не тільки ОСОБА_2 .

Висновок суду про відсутність оглядовості, погодніх умовах і відсутність технічної можливості уникнути зіткненню є помилковими, оскільки ґрунтуються на припущеннях суду і позиції лише ОСОБА_2 . Відеозапис події, розташування автомобілів на проїзній частині на момент зіткнення та той факт, що водій ОСОБА_2 перед проїздом перехрестя повинен був виконувати вимоги ПДР України та в порушення п. 3.2 ПДР при наближенні транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом зобов`язаний дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу, але цього не зробив, а відтак вказану вимогу ПДР не виконав, тому саме його дії перебувають у причинному зв`язку із наслідками ДТП.

Також у апеляційній скарзі адвокат ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

У судовому засіданні адвокат Тимощук Є. С. підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені у ній підстави.

ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги представник Дзяда О. О. зазначає, що про оскаржувану постанову суду ОСОБА_1 дізнався 23 вересня 2025 року після ознайомлення з матеріалами іншої справи №127/16760/25 адвокатом, що підтверджується матеріалами справи.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 не був залучений до участі у справі під час її розгляду судом першої інстанції.

За вказаних обставин, з метою недопущення порушення прав ОСОБА_1 апеляційний суд вважає, що строк на подання апеляційної скарги можливо поновити.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як вбачається із протоколу серії ЕПР1 № 342139, що 26 травня 2025 року о 10 год 14 хв у м. Вінниці на перехресті вул. Магістратської та вул. Театральної у м. Вінниці водій ОСОБА_2 , керуючи т/з «Ніссан», д. н. з. НОМЕР_3 , не надав перевагу у русі та не забезпечив безперешкодний проїзд службовому транспортному засобу із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та із увімкненим звуковим сигналом, внаслідок чого здійснив зіткнення із т/з «Рено», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. (а. с. 1).

У письмових поясненнях, наданих працівникам поліції 26 травня 2025 року, ОСОБА_2 зазначив: «Я керуючи транспортним засобом Нісан NV-200 державний номер НОМЕР_1 по вулиці Магістратська в бік парку Леонтовича, рухаючись з крайнього лівого ряду на зелене світло світлофора в черзі по напрямку руху був 2 (другим). На перехресті вул. Магістратська та вул. Театральна в мене в`їхала поліцейська машина Рено Дастер державний номер НОМЕР_4 , яка рухалась зі сторони Київського мосту» (а. с. 4).

У письмових поясненнях, наданих працівникам поліції 26 травня 2025 року, ОСОБА_1 зазначив: «26 травня 2026 року о 10 год 14 хв в м. Вінниця я рухався зі сторони Київського мосту на службовому т/з Рено Дастер д. н. з. на синьому фоні 5490 по вул. Театральна в напрямку вул. Соборна з проблисковими маячками синього та червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, так як наздоганяв т/з який був в орієнтуванні водій якого можливо знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, та наближаючись до перехрестя вулиць Магістратська-Театральна побачив, що водії інших т/з нас чують, а саме спеціальний звуковий сигнал та бачать (спостерігають), що були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольору так як займали відповідне положення на проїжджій частині, а саме прижимались вправо та зупинялись. По вул. Магістратська зі сторони центрального мосту в напрямку вул. Лесі Українки рухався т/з Нісан NV-200 д. н. з. НОМЕР_1 та згідно п.п. 3.2. не надав перевагу в русі згідно ПДР України, службовому т/з внаслідок чого відбулось зіткнення, рухався із забезпеченням безпеки дорожнього руху та переконувався в безпечності маневру, дана подія трапилась у зв`язку із тим, що водій т/з Ніссан на мою думку раптово та швидко виїхав на перехрестя, та не впевнився в безпечності проїзду, так як інші водії після того як доїжджали до перехрестя, надавали перевагу в русі. Тому я впевнений, що спеціальний сигнал та проблискові маячки чули та бачили всі крім даного водія який проігнорував п.п. 3.2 ПДР України та не зупинився» (а. с. 6).

У письмових поясненнях, наданих працівникам поліції 26 травня 2025 року, ОСОБА_3 зазначив: «26 травня 2026 року о 10 год 14 хв, в м. Вінниця, ми з напарником, рухалися зі сторони Київського мосту на службовому т/з Рено Дастер д. н. з. НОМЕР_4 (на синьому фоні) по вул. Театральна, в напрямку вул. Соборна з проблисковими маячками синього та червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, так як наздоганяли т/з, який був в орієнтуванні, яке ми отримали в радіоефері, що водій можливо знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, та наближаючись до перехрестя вулиць Магістратська-Театральна, ми з напарником побачили, що водії інших т/з нас чують, та призупиняються, а саме спеціальний звуковий сигнал, та бачать (спостерігають), що були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольору так як займали відповідне положення на проїжджій частині, а саме прижимались вправо та зупинялись. По вул. Магістратська зі сторони центрального мосту в напрямку вул. Лесі Українки рухався т/з Нісан NV-200 д. н. з. НОМЕР_1 та згідно п.п. 3.2. не надав перевагу в русі згідно ПДР України, службовому т/з внаслідок чого відбулось зіткнення. Ми рухались із забезпеченням безпеки дорожнього руху та призупинення. На мою думку дана подія трапилась у зв`язку із тим що водій т/з Ніссан, раптово та швидко виїхав на перехрестя, не впевнився в безпечності маневру, так як інші водії, що знаходились на перехресті, призупинялись та надавали перевагу в русі» (а. с. 3).

На а. с. 5 схема ДТП, на якій відображено місце розташування автомобілів, місце зіткнення.

Також до матеріалів справи долучено відеозапис із камер відеоспостереження із місця події, де зафіксовано як автомобіль «Рено», д. н. з. НОМЕР_4 , рухається у м. Вінниця по вул. Театральній у напрямку вул. Соборної від Київського мосту із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та виїжджає на перехрестя вулиць Театральної та Магістратської, на яке у цей час виїжджає автомобіль «Ніссан», д. н. з. НОМЕР_1 , у напрямку вул. Л. Українки внаслідок чого відбувається зіткнення передньої частини автомобіля «Рено», д. н. з. НОМЕР_4 із правою боковою частиною автомобіля «Ніссан», д. н. з. НОМЕР_1 .

За клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича постановою Вінницького апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року у справі було призначено судову автотехнічну експертизу, на вирішення якої було поставлено такі запитання:

1. Чи мав при наявній дорожній обстановці можливість водій транспортного засобу «NISSAN E-NV», д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_2 почути чи побачити службовий автомобіль поліції «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 (на синьому кольорі), з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та відреагувати відповідно до вимог ПДР?

2. Чи були з технічної точки зору дії водія ОСОБА_2 у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

3. Чи були з технічної точки зору дії водія ОСОБА_1 у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

23 лютого 2026 року до апеляційного суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/124-25/16409-ІТ від 12 лютого 2026 року.

Так, у дослідницькій частині експерт вказав, що у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій автомобіля Renault Duster (номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні) ОСОБА_1 , виконуючи невідкладне службове завдання, перед проїздом регульованого перехрестя на червоний сигнал світлофора, повинен був увімкнути проблискові маячки синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу, переконатися, що інші учасники руху його бачать, чують і дають дорогу, забезпечуючи цим безпеку дорожнього руху, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п. 3.1. Правил дорожнього руху, де зазначено:

п. 3.1. Водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій автомобіля Nissan E-NV (номерний знак НОМЕР_6 ) ОСОБА_2 наближаючись до регульованого перехрестя і для якого був увімкнений зелений сигнал світлофора, при виявленні спеціального автомобіля Renault Duster (номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні) з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, який рухався по перехрещуваній дорозі, повинен був зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), а якщо вона відсутня перед краєм перехрещуваної проїзної частини і дати дорогу та забезпечити безперешкодний проїзд транспортному засобу з увімкненими синім та червоним проблисковими маячками, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 3.2., 16.3. Правил дорожнього руху, де зазначено:

п. 3.2. У разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

п. 16.3. У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

На підставі проведеного експертного аналізу комплексу наявних вихідних даних (зазначені у вступній частині) слід дійти висновку, що вихідні дані (пояснення учасників та свідків пригоди, відеозапис механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди) не дають змоги експертним шляхом вирішити питання, чи перебував автомобіль Renault Duster (номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні) з моменту увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору до моменту зіткнення в полі зору водія автомобіля Nissan ENV (номерний знак НОМЕР_5 ) ОСОБА_2 і чим міг водій ОСОБА_2 чути спеціальний звуковий сигнал і відповідно реагувати, на якій відстані перебував автомобіль Nissan E-NV (номерний знак НОМЕР_6 ) до ближньої межі перехрещуваної проїзної частини в момент виявлення водієм ОСОБА_2 автомобіля Renault Duster (номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні) з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, та чи перебував автомобіль Nissan E-NV (номерний знак НОМЕР_1 ) в полі зору водія автомобіля Renault Duster (номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні) ОСОБА_1 в момент проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофора.

Отримати об`єктивні вихідні дані можливо проведенням слідчого експерименту, під час якого перевірити, уточнити (додатково встановити) дані, що містяться в протоколах допитів (поясненнях) учасників чи свідків дорожньо-транспортної пригоди, в умовах місця пригоди з обов`язковою реконструкцією обстановки та відображенням слідової інформації.

На підставі викладеного, по причині відсутності вихідних даних необхідних для проведення дослідження, вирішити питання, чи вбачаються в діях водія автомобіля Nissan E-NV (номерний знак НОМЕР_6 ) ОСОБА_2 невідповідності вимогам пп. 3.2., 16.3. Правил дорожнього руху, а в діях водія автомобіля Renault Duster (номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні) ОСОБА_1 невідповідності вимогам п. 3.1. Правил дорожнього руху, та чи перебували дані невідповідності у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, на даному етапі не представляється можливим.

З огляду на встановлене експерт надав висновок щодо поставлених питань:

1. Експертним шляхом вирішити питання, чи перебував автомобіль Renault Duster (номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні) з моменту увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору до моменту зіткнення в полі зору водія автомобіля Nissan E-NV (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 і чим міг водій ОСОБА_2 чути спеціальний звуковий сигнал і відповідно реагувати, не представляється можливим.

2. Вирішити питання не представляється можливим. Обґрунтування підходу до вирішення питання наведено в дослідницькій частині висновку на с. 7-8.

3. Вирішити питання не представляється можливим. Обґрунтування підходу до вирішення питання наведено в дослідницькій частині висновку на с. 7-8.

Положеннями п.п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 342139 від 26 травня 2025 року, ОСОБА_2 ставиться у провину не надання переваги у русі та не забезпечення безперешкодного проїзду службовому транспортному засобу із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та із увімкненим звуковим сигналом.

Натомість при розгляді справи суд першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначив: «Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не виконав вимоги п. 3.5 ПДР України, в якому зазначено наступне: наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом (або без увімкненого спеціального звукового сигналу), що стоїть на узбіччі (біля проїзної частини) або на проїзній частині, водій повинен знизити швидкість до 40 км/год. та в разі подання регулювальником відповідного сигналу зупинитися. Продовжувати рух можна лише з дозволу регулювальника. Разом з тим, службовий автомобіль з проблисковими маячками, який брав участь у ДТП, не був нерухомий, не стояв на узбіччі, а швидко рухався по дорозі з порушенням ПДР України».

Таким чином при розгляді справи суд першої інстанції некоректно визначив пункт правил ПДР, який інкримінувався ОСОБА_2 у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення і відповідно невірно обґрунтував свій висновок, а відтак оскаржувана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно із ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Як встановлено, зазначені у протоколі події мали місце 26 травня 2025 року, відтак, на момент перегляду справи апеляційним судом строк накладення стягнення минув.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Отже, КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань. Після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а зробив правовий висновок, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Стаття 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини або невинуватості особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, оскільки з дня вчинення даного адміністративного правопорушення минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2025 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук