Справа № 466/1354/26
Провадження № 3/466/860/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Едер П. Т., з участю секретаря с/з. Якубів І. О., прокурора Ковальчук З. П., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особа, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Репака В. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-6, ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу №56 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 20 лютого 2026 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №l Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до підпункту «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1 700-VII від 14.10.2014 (далі - Закон) та суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією згідно з Приміткою до ст. 172-6 КУпАП, подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Так, відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 13.04.2023 № 164 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №l Львівського районного управління поліції №l Головного управління Національної поліції у Львівській області.

На виконання зазначених вимог, 23.03.2024 оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції №l Львівського районного управління поліції №l Головного управління Національної поліції у Львівській області Курієм Я.А. подано до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа 24d51e92-1279-4f82-95c4-044d0b6d36c9.

У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 (квартира, загальною площею 58,7 кв. м), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об`єкт нерухомості належить йому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29.12.2025 № 26624/22183-3-25/43 вартість належної суб`єкту декларування зазначеної вище квартири станом на 31.12.2023 могла становити від 2 150 000,00 грн до 2 430 000,00 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 23.03.2024 (на дату подання декларації) становив 3 028,00 гривень.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 2 150 000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, являючись, відповідно до п.п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», подав 23.03.2024 завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2023 рік, які відрізняються від достовірних, на загальну суму 2 150 000,00 грн, що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу №57 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 20 лютого 2026 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №l Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, будучи суб?єктом декларування відповідно до підпункту «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 (далі - Закон) та суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією згідно з Приміткою до ст. 172-6 КУпАП, подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Так, відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.11.2024 № 795 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №l Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» на старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №l Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_1 покладено обов`язки діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зобов`язано неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

На виконання зазначених вимог 15.03.2025 старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_1 подано до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, унікальний ідентифікатор документа dedabc02-39b9-4ad9-84e3-438e4b32b132.

У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 (квартира, загальною площею 58,7 кв. м), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об`єкт нерухомості належить йому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29.12.2025 № 26624/22183-3-25/43 вартість належної суб`єкту декларування зазначеної вище квартири станом на 31.12.2023 могла становити від 2 150 000,00 грн до 2 430 000,00 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 15.03.2025 (на дату подання декларації) становив 3 028,00 гривень.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 2 150 000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №l Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, являючись, відповідно до п.п. «3» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», подав 15.03.2025 завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2024 рік, які відрізняються від достовірних, на загальну суму 2 150 000,00 грн, що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину заперечив, просив провадження у справі відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у нього не було прямого умислу на подання недостовірних відомостей у декларації, так як йому не було відомо про те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_3 , оскільки приватизація вказаного майна відбулася у 2013 році, коли йому ОСОБА_1 було лише 9 років.

У судовому засіданні представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Репак В. В. просив провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

12 березня 2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Репак В. В. подав письмові пояснення, у яких також просив провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. У письмових поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП. ОСОБА_1 стверджує, що перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, подаючи щорічну декларацію особи, повноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік та 2024 рік, не мав умислу приховати інформацію про те, що він являється співвласником квартири загальною площею 58,7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 . (1/4 частки у спільній сумісній власності). ОСОБА_1 пояснює, що на час заповнення декларації не знав, що є власником 1/4 частки у спільній сумісній власності квартири, а також не володів інформацією про її вартість. Інформацію про те, що він являється співвласником квартири він дізнався лише після проведення Національним агентством з питань запобігання корупції відповідної перевірки поданих декларацій.

Представник зазначає, що під час з`ясування обставин справи ОСОБА_1 стало відомо, що у 2013 році приватизацією квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , займалася його мати ОСОБА_2 . Саме вона самостійно здійснювала оформлення необхідних документів для приватизації житла, в результаті чого було отримано свідоцтво про право спільної часткової власності на квартиру та технічний паспорт на неї. Вказані правовстановлюючі документи постійно зберігалися у матері ОСОБА_2 , яка фактично займалася усіма питаннями, пов`язаними з оформленням права власності на квартиру. ОСОБА_1 будь-яких документів щодо приватизації квартири не підписував, не отримував та не зберігав. До складання протоколу про адміністративне правопорушення документів на квартиру він не бачив та не знав, що з 2013 року фактично став власником 1/4 частки у ній. Окрім того, на момент приватизації зазначеної квартири у 2013 році ОСОБА_1 був малолітньою особою, йому виповнилося лише 9 років, у зв`язку з чим він об`єктивно не міг брати участі у процесі оформлення документів щодо приватизації житла, усвідомлювати юридичні наслідки таких дій чи володіти інформацією про виникнення у нього права власності на частку в квартирі.

Також представник зазначає, що впродовж 2023-2026 років ОСОБА_1 неодноразово подавав щорічні декларації особи, повноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у яких жодного разу не зазначав про перебування у нього в частковій власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що пояснюється саме відсутністю у нього інформації про наявність такого майна. Така поведінка свідчить не про намагання приховати майно, а про відсутність обізнаності щодо наявності відповідного права власності, оскільки ОСОБА_1 послідовно зазначав у деклараціях лише ті відомості, про які йому було достеменно відомо.

Отже, на думку представника, у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, а саме відсутній прямий умисел та завідомість подання недостовірних відомостей у декларації. Однак, у даному випадку ОСОБА_1 набув право власності на незадекларовану частку в нерухомому майні у 9-річному віці шляхом приватизації майна. Право на приватизацію малолітня особа здійснює не самостійно, а через свого законного представника. У даному випадку, заява на приватизацію була подана матір`ю ОСОБА_1 як його законним представником. З наведеного вбачається, що право власності було набуте ОСОБА_1 задовго до початку роботи в правоохоронних органах та виникнення обов`язку декларування майна, а сам правочин щодо набуття такого майна не вчинявся ним особисто, а був здійснений його законним представником. При цьому заявник, будучи малолітньою особою, про вчинення такого правочину матір`ю в його інтересах не був повідомлений. Разом з тим, ОСОБА_1 об`єктивно не міг припускати, що 1/4 частка у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , могла бути приватизована на нього. Так, зі слів батька ОСОБА_1 було відомо, що під час приватизації житла за адресою: АДРЕСА_1 , його батько здійснив приватизацію 1/2 частки квартири в інтересах ОСОБА_1 як члена сім`ї. Відповідно, ОСОБА_1 , подаючи декларації був переконаний, що право на безоплатну приватизацію житла вже було реалізоване щодо нього саме у межах зазначеної квартири. Таким чином, виходячи із відомої ОСОБА_1 інформації про приватизацію частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 обґрунтовано вважав, що його право на безоплатну приватизацію житла вже було використано. За таких умов у нього не було жодних підстав припускати, що на нього могла бути додатково приватизована ще одна частка у іншій квартирі. Вказані обставини додатково підтверджують, що ОСОБА_1 не лише фактично не знав, але й не мав об`єктивних підстав припускати, що є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, відсутність інформації про наявність у нього права власності на 1/4 частку зазначеної квартири була обумовлена не недбалістю чи бажанням приховати майно, а об`єктивними обставинами, зокрема: приватизація квартири здійснювалася без його участі; на момент приватизації він був малолітньою особою; правовстановлюючі документи зберігалися у матері; він був переконаний, що його право на приватизацію вже реалізоване щодо іншої квартири.

Окрім того, у протоколах про адміністративне правопорушення від 20.02.2026 року вказано про те, що вартість належної суб`єкту декларування незадекларованої квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 ., станом на 31.12.2023 року могла становити від 2 150 000,00 до 2 430 000, 00 грн. Водночас, як уже зазначалося, ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності лише 1/4 частка у зазначеній квартирі, а не весь об`єкт нерухомого майна в цілому. Отже, у даному випадку при визначенні розміру можливих недостовірних відомостей орган, який склав протоколи, повинен був виходити з вартості 1/4 частки квартири, що фактично належить ОСОБА_1 , а не з вартості всієї квартири.

Таким чином, за твердженням адвоката Репака В. В. навіть виходячи з наведеної у протоколі орієнтовної вартості квартири від 2 150 000,00 грн до 2 430 000,00 грн, вартість 1/4 частки такого майна могла становити орієнтовно лише від 537 500,00 грн до 607 500,00 грн. Незважаючи на це, оперуповноважений відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НП України майор поліції ОСОБА_3 у протоколах безпідставно визначив розмір нібито завідомо недостовірних відомостей, виходячи із вартості всієї квартири, що суперечить фактичним обставинам справи та правовій природі спільної власності. Фактично у протоколах штучно збільшено розмір можливих недостовірних відомостей у чотири рази, оскільки замість вартості належної ОСОБА_1 частки майна було враховано вартість всього об`єкта нерухомості.

За таких обставин вважає, що висновки оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального контролю Львівського управління ДВБ НП України майора поліції ОСОБА_4 , викладені у протоколах, про те, що завідомо недостовірні відомості у деклараціях за 2023 та 2024 роки відрізняються від достовірних на загальну суму 2 150 000,00 грн, є необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на неправильному визначенні вартості майна, яке належить суб`єкту декларування. У зв`язку з цим наведені у протоколах розрахунки не можуть бути покладені в основу висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, адвокат Репак В. В. зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення повідомляють про те, що станом на сьогодні визначені частиною 4 статті 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення сплили, а тому, у разі встановлення у діях ОСОБА_1 вини, провадження у справі щодо нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При розгляді адміністративної справи прокурор Ковальчук З. П. вказала, що є всі підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просила визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. Окрім того, прокурор подала письмовий висновок на підставі ст.250 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка являється матір`ю ОСОБА_1 , пояснила, що вона дійсно у 2013 році займалась приватизацією квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та 1/4 частки квартири належить на праві спільної сумісної власності її сину. Вказала, що здійснювала оформлення необхідних документів для приватизації житла і документи постійно зберігалися у неї. ЇЇ син ОСОБА_1 будь-яких документів щодо приватизації квартири не підписував, не отримував та не зберігав. Також зазначила, що на момент приватизації зазначеної квартири ОСОБА_1 виповнилося лише 9 років, у зв`язку з чим він об`єктивно не міг брати участі у процесі оформлення документів щодо приватизації житла, усвідомлювати юридичні наслідки таких дій чи володіти інформацією про виникнення у нього права власності на частку в квартирі.

Заслухавши доводи учасників, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, пояснення свідка, а також враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суддя прийшов наступного висновку.

Законом України «Про запобігання корупції» в статті 1 дано чітке визначення понять:

корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей;

правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 4 ст. 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З матеріалів справи встановлено, що згідно витягу з наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 13.04.2023 № 164 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №l Львівського районного управління поліції №l Головного управління Національної поліції у Львівській області.

На виконання зазначених вимог, 23.03.2024 оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції №l Львівського районного управління поліції №l Головного управління Національної поліції у Львівській області Курієм Я.А. подано до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа 24d51e92-1279-4f82-95c4-044d0b6d36c9.

У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 (квартира, загальною площею 58,7 кв. м), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об`єкт нерухомості належить йому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29.12.2025 № 26624/22183-3-25/43 вартість належної суб`єкту декларування зазначеної вище квартири станом на 31.12.2023 могла становити від 2 150 000,00 грн до 2 430 000,00 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 23.03.2024 (на дату подання декларації) становив 3 028,00 гривень.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 2 150 000,00 гривень.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що згідно витягу з наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.11.2024 № 795 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №l Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» на старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №l Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_1 покладено обов`язки діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зобов`язано неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

На виконання зазначених вимог 15.03.2025 старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_1 подано до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, унікальний ідентифікатор документа dedabc02-39b9-4ad9-84e3-438e4b32b132.

У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 (квартира, загальною площею 58,7 кв. м), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об`єкт нерухомості належить йому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29.12.2025 № 26624/22183-3-25/43 вартість належної суб`єкту декларування зазначеної вище квартири станом на 31.12.2023 могла становити від 2 150 000,00 грн до 2 430 000,00 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 15.03.2025 (на дату подання декларації) становив 3 028,00 гривень.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 2 150 000,00 гривень.

Статтею 46 Закону України «Про запобігання корупції» визначено відомості та інформацію, яка має бути зазначена у декларації.

Дії ОСОБА_1 слід вірно кваліфікувати за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, оскільки своїми діями він подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, Дії ОСОБА_1 слід вірно кваліфікувати за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, оскільки своїми діями він подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції», при поданні декларації вказав відомості, що не відповідають дійсності, чим вчинив адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, передбачені частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 березня 2026 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 №466/1354/26 (провадження №3/466/860/26) за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, №466/1358/26 (провадження № 3/466/863/26) за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоїно № 466/1354/26.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, що передбачене санкцією ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави слід стягнути 665,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 221, 283, 284 КУпАП та на підставі ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) в дохід держави.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) в дохід держави.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 17.03.2026 року.

Суддя П. Т. Едер