ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Левченко Н.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13.02.2026 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13 лютого 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.

Згідно постанови суду, 25.12.2025 року о 01.27 год. ОСОБА_1 в м. Чернівці по вул. Леонтія Сандуляка, 6в, керував автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову суду адвокат Левченко Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати її та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт, заперечуючи висновки, викладені у постанові суду першої інстанції, вказувала, що відеозапис не містить руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а перебування останнього біля автомобіля і його закриття не є керуванням.

Зазначала, що постанова, винесена за ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 , не є доказом керування транспортним засобом та є неприпустимим доказом, оскільки вона не має преюдиціального значення.

Стверджує, що ОСОБА_2 не заявляв чіткої відмови, а стверджував, що не керував транспортним засобом, не відмовлявся від проходження огляду в

ЄУНСС 727/107/26 НП 33/822/88/26 головуючий у 1 інстанції Одовічен Я.В.

медичному закладі, фактично такого направлення не відбулося. На думку апелянта, формулювання «пасивна відмова» законом не передбачена.

Вважає, що було порушено порядок огляду військовослужбовця, який регламентується спеціальною нормою ст. 266-1 КУпАП. Факт виклику поліцейськими працівників ВСП підтверджує порушення проведення огляду, внаслідок чого всі результати є юридично нікчемними.

Також зазначала, що відеозапис є не безперервним, не фіксує всіх процесуальних дій, що порушує принцип допустимості доказів. А тому вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував матеріальне право, допустив істотні порушення процесуального права та зробив висновки на припущеннях.

Заслухавши адвоката Левченко Н.В., яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №550020 від 25.12.2025 року вбачається, що в цей день о 01.27 год. ОСОБА_1 в м. Чернівці по вул. Леонтія Сандуляка, 6в, керував автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України.

Зазначений протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом, в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено суть правопорушення, а тому він є належним і допустимим доказом у справі.

З відеофайлів, які містяться в матеріалах справи та були досліджені судом апеляційної інстанції, вбачається, що назустріч службовому автомобілю поліцейських рухався автомобіль марки «Audi A6», який заїхав у двір житлових будинків. Проїхавши за вказаним автомобілем у прибудинкову зону, зафіксовано, що автомобіль вже стоїть, із сторони передніх дверей (водійських) стоїть ОСОБА_1 , який його зачинив та почав відходити.

Під час спілкування з водієм останній повідомив, що переганяв автомобіль, оскільки зранку його заберуть на ремонт.

Також ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не пред`явив документи на транспортний засіб, посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що відносно останнього була винесена постанова серії ЕНА №6407577 від 25.12.2025 року за ст. 126 ч.1 КУпАП (а.с. 4).

На вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився.

На пропозицію проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 також відмовився.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду відмовився (а.с. 6).

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 25.12.2025 р. о 01.50 год. відмовився від проходження огляду в ЧОНД (а.с. 7).

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки він не був водієм та не був зобов`язаним проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, є необгрунтовані.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягає як факт керування особою транспортним засобом, так і факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, відповідно до встановленого законом порядку. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом доведений відеофайлами, що були досліджені судом та поясненнями самого ОСОБА_3 під час спілкування його з поліцейськими, де останній вказував, що перепарковував втомобіль. А оскільки ОСОБА_1 хоча словесно і не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак своїми діями не сприяв проходженню огляду, тому його дії були вірно розцінені як ухилення від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Стосовно доводів адвоката про незалучення Військової служби правопорядку та порушення вимог ч. 2 ст. 266-1 КУпАП при складанні протоколу, необхідно зазначити наступне.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до правопорушень на транспорті.

Статтею 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи. Зокрема, органи Національної поліції складають протоколи заст. 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1,185і 185-7. КУпАП.

Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329, затверджено Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено, що органи Військової служби правопорядку (ВСП) здійснюють оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбаченні статтями 172-10-172-20 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, на яку посилається захисник, дійсно огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Однак, ОСОБА_1 25.12.2025 року о 01 год. 27 хв. під час керування автомобілем «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 не виконував обов`язки військової служби та у спірних правовідносинах був як водій, тому посилання сторони захисту на ч. 2 ст. 266-1 КУпАП є безпідставними.

Що стосується доводів апелянта проте, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, то вони є голослівними та спростовуються відеозаписами та оформленим направленням в ЧОНД (а.с. 7).

Відеозаписи, що містяться в матеріалах справи є інформативними, на них зображено рух транспортного засобу, який ОСОБА_1 перепарковував та його відмова від проходження від огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого рішення та ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

А тому в задоволенні апеляційної скарги адвоката Левченко Н.В. необхідно відмовити.

Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 266, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Левченко Н.В. відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13 лютого 2026 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя