ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/34/26 Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 33/817/118/26 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2026 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, 05.01.2026 о 01 год. 19 хв. водій ОСОБА_1 керував т.з. Mercedes Benz E 320 н.з. НОМЕР_1 по вулиці Застіноцькій в м. Теребовля з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився. В подальшому відмовився проходити огляд в приміщенні КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня». Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує вимоги тим, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП оскільки відеозапис, на який зіслався суд першої інстанції, не містить безперервної фіксації руху транспортного засобу, не здійснює ідентифікації державних номерних знаків під час руху, не фіксує особу водія саме у момент керування та має розрив у часі, що унеможливлює встановлення безперервного доказового ланцюга.

Вважає, що висновок суду про доведеність факту керування ним автомобілем є передчасним та не ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах у розумінні ст. 251 КУпАП, що суперечить правовим позиціям Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах від 25.04.2019 у справі №522/1917/17, від 13.02.2020 у справі №761/40422/16-а, від 18.07.2019 у справі №524/5741/16-а та від 30.01.2018 у справі №308/12531/16-а, відповідно до яких, для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП необхідним є належне доведення факту керування транспортним засобом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №559111 від 05.01.2026, 05.01.2026 о 01 год. 19 хв. водій ОСОБА_1 керував т.з. Mercedes Benz E 320 н.з. НОМЕР_1 по вулиці Застіноцькій в м. Теребовля з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився. В подальшому відмовився проходити огляд в приміщенні КНПТМР «Теребовлянська міська лікарня», чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції, крім вищевказаного протоколу, обґрунтував даними, які містяться у:

-відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції, на якій зафіксовано рух автомобіля Mercedes Benz E 320 н.з. НОМЕР_1 05.01.2026 о 01 год. 19 хв., який зупиняється, працівник поліції виходить із службового автомобіля, поліцейський, звертається до водія, оскільки останній рухається автомобілем під час дії комендантської години, з`ясовує наявність документів, що посвідчують особу та документів, які підтверджують правомірність володіння транспортним засобом. При спілкуванні поліцейський вказує ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини. Пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Водій відмовляється, однак виявляє бажання поїхати у медичний заклад. Прибувши в медичний заклад, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння;

- копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alcotest 7510 OIML №ARLM - 0278, №П51QM074210325, чинне до 17.06.2026;

- направленні в медзаклад на огляд від 05.01.2026 в якому, серед іншого, зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а також факт не проведення огляду;

- постанові серії ЕНА № 6464326 від 05.01.2026, якою водія ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, за те що 05.01.2026 о 01.19 год. по вул. Застіноцькій в м. Теребовля керував автомобілем Mercedes Benz E 320 н.з. НОМЕР_1 , та перевозив пасажира, який був непрестебнутий ременем пасивної безпеки;

- рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП в Тернопільській області Березовської Л.В. Від 05.01.2026, з якого встановлено, що 05.01.2026 екіпажем «Юпітер» спільно з лейтенантом поліції Бліщуком С.В. під час патрулювання близько 01 год. 19 хв. поблизу м. Теребовля виявлено т.з. Mercedes Benz E 320 н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснював рух в комендантську годину. Зупинено з метою встановлення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час перевірки документів виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 OIML №ARLM 0278, повірка дійсна до 17.06.2026, відмовився. В приміщенні КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня» від проходження огляду також відмовився. По факту на водія ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 559111 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винесено постанову серії ЕНА 6464326 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, вилучено посвідчення водія, видано тимчасовий дозвіл;

- довідці УПП в Тернопільській області ДПП від 05.01.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке було вилучено на підставі чотирьох постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням штрафів по 17 000 грн та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Станом на 05.01.2026 громадянин ОСОБА_1 право керування транспортними засобами, у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 не отримував.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними, допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження у визначеному законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апелянта щодо недоведення факту керування ним транспортним засобом, вважаю їх безпідставними оскільки вимогами ст.266 КУпАП не передбачено обов`язкової відеофіксації руху транспортного засобу. Як вбачається з відеозапису поліцейських транспортний засіб був із увімкненим двигуном, що підтверджує його нещодавній рух та фактичне здійснення керування безпосередньо перед зупинкою. ОСОБА_1 , спілкуючись із поліцейським, пояснив причину зупинки транспортного засобу та не заперечував факту керування ним, не вказував на те що автомобілем керували інші особи.

Отже, висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів і відповідає фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя