КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Нежури В.А., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Сюсяйло Олегом Миколайовичем на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 15.07.2025 року о 16 год. 17 хв. в м. Києві по вул. Васильківській, 90, керуючи транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху та перестроюванні, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтись та скоїла з ним зіткнення, після чого транспортний засіб «Toyota» в некерованому стані здійснив наїзд на 12 стопчиків, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу з матеріальними збитками та тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.12.2025 провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , через свого адвоката Сюсяйла О.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при складанні протоколу працівники поліції свідомо усунули ОСОБА_1 для участі у складанні протоколу та наданні пояснень щодо обставин ДТП.

Так, участі в огляді місця події ОСОБА_1 не брала, оскільки зі скаргами на погане самопочуття лікарями швидкої її було доставлено до медичного закладу.

Вказує, що посилання суду на те, що ОСОБА_1 неодноразово викликалась працівниками поліції не є правдивими, оскільки за адресою, на які відправлялись запрошення, скаржниця не проживає.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у клопотанні про виклик свідків, зокрема лікарів, які могли би підтвердити той факт, що у ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, погіршилось самопочуття, що і стало причиною ДТП.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Сюсяйло О.М. який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. ОСОБА_3 не з`явився, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, апеляційний суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями, вина особи, яка притягується до відповідальності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Власне, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 472119 від 15.10.2025 вбачається, що о 16 год. 17 хвза адресою: вул. Васильківська, 90, у м. Київ, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMWX4» д.н.з. НОМЕР_3 , при зміні напрямку руху та перестроюванні, не переконавшись у відсутності інших транспортних засобів, не надала перевагу в русі автомобілю «ToyotaHilux» д.н.з. НОМЕР_4 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мала намір перестроїтись, та скоїла з ним зіткнення, після якого транспортний засіб «Toyota Hilux» в некерованому стані здійснив наїзд на 12 стопчиків. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження, чим порушила п. 10.1; 10.3 Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

В поясненнях ОСОБА_3 зазначає, що виконуючи службові обов`язки військової служби, він рухався середньою смугою для руху. Враховуючи дорожню обстановку та характер покладених на нього обов`язків, прийняв рішення зайняти смугу для руху маршрутних транспортних засобів. Під час руху крайньою правою смугою ним було встановлено, що автомобіль, який рухався попереду в середній смузі, здійснив різкий маневр та не надавши йому перевагу в русі повернув праворуч, що в результаті призвело до зіткнення.

Водій ОСОБА_1 своїх пояснень з приводу дорожньо-транспортної пригоди не надавала, оскільки на момент оформлення матеріалів була госпіталізована до медичного закладу з підозрою на черепно-мозкову травму та на виклики УПП ДПП м. Києва для складання щодо неї протоколу - не з`являлася.

Як вбачається зі схеми ДТП, що сталась 15.07.2025 в м. Києві, по вул. Васильківській, 90, зображено ділянка дороги, на якій сталась ДТП, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини, ширина дороги та місце зіткнення, зафіксовано марки (моделі) пошкоджених транспортних засобів, їх тип, номерні знаки, належність та перелік пошкоджень.

Зокрема вказано, що автомобіль «BMWX4» д.н.з. НОМЕР_3 має видимі пошкодження транспортного засобу у вигляді пошкодження правої частини кузову, праве переднє крило, захист колеса, бокове скло дверей, диск правий передній та праві передні двері, а автомобіль «ToyotaHilux» д.н.з. НОМЕР_4 (на чорному фоні) - механічні пошкодження передньої лівої частини кузову, деформовано переднє ліве колесо, капот, переднє ліве та праве крило, передній бампер, лобове скло та передній блок фари.

Таким чином, ОСОБА_1 стверджує, що коли вона керувала автомобілем та проїжджала по вул. Васильківська, у неї раптово погіршилось самопочуття, значно зріс пульс, почалось тремтіння та запаморочення. Зазначає, що вже майже у непритомному стані вона намагалась екстренно зупинити авто задля уникнення зіткнення та припаркуватись біля правого краю проїзної частини. Вказує, що такий стан не дозволяв їй усвідомлювати свої дії та керувати ними. Позиція ОСОБА_3 полягає в тому, що він рухався в правій крайній смузі проїзної частини по смузі маршрутних транспортних засобів, а водій ОСОБА_1 , перелаштовуючись з середнього ряду в крайній правий, не помітила його автомобіль, що призвело до удару.

Схема ДТП містить об`єктивні дані про місце події, розташування автомобілів та характер пошкоджень. Вона підтверджує, що зіткнення відбулося під час руху «BMW X4» д.н.з. НОМЕР_3 перелаштовуючись з середньої смуги в крайню праву смугу, у висновку обидва транспортні засоби отримали характерні пошкодження, що відповідають наведеним версіям події.

В пункті 10.3 ПДР України зазначено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. Відповідно до матеріалів справи, автомобіль «BMW X4» д.н.з. НОМЕР_3 перелаштовувався в іншу смугу, що саме по собі є маневром, який потребує підвищеної уваги.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 15.07.2025 вбачається, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п. 10.1, 10.3 ПДР України знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки саме водій ОСОБА_1 під час перелаштування в іншу смугу для руху повинна була переконатись, що це не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, в даному випадку водію ОСОБА_3 .

Суд відхиляє доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не викликали до УПП ДПП у м. Києві, оскільки таке твердження спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що працівники поліції неодноразово викликали ОСОБА_1 за відомими адресами місця її проживання.

Обґрунтування апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 стало зле під час керування транспортним засобом, суд вважає даний довід, як обрана позиція захисту, адже скаржником не було надано будь-яких медичних документів, які б свідчили про погане самопочуття ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди.

Інших доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Сюсяйло Олегом Миколайовичем - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду