СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1423/26
пр. № 3/759/958/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 15.01.2026 о 16 год. 30 хв. рухався по Кільцевій дорозі у м. Києві, керуючи ТЗ «MAN TGL», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з ТЗ «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. «б» п. 2.3, п. 13.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 15.01.2026 о 16 год. 30 хв. рухався по Кільцевій дорозі у м. Києві, керуючи ТЗ «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, під час зміни напрямку руху не переконався у безпечності маневру та не надав дорогу ТЗ «MAN TGL», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перелаштуватись, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.3, п. 13.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що їхав по Кільцевій дорозі у правому крайньому ряду, з правого боку від нього по смузі розгону рухалось три автомобіля, він їх пропустив. Коли він вже проїхав АЗС, йому зателефонували з роботи і повідомили, що він потрапив у ДТП. Він повернувся на місце ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що він рухався у правій крайній смузі від автосалону "Шкода", перед ним рухались інші автомобілі. Вантажний автомобіль рухався у смузі лівіше. По всіх смугах рух був ускладнений, він зупинився та побачив, що інтервал між його автомобілем та вантажним автомобілем зменшується. Тому почав сигналити, після чого вантажний автомобіль зачепив його автомобіль та продовжив рух.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Чистова А.С. надала в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_2 , посилаючись на те, що ОСОБА_2 рухався в крайній правій смузі руху, яка не є смугою розгону, не змінюючи напрямок руху та фізично не мав можливості перестроїтись через щільний рух в усіх смугах. Водій ОСОБА_2 завчасно реагував на зміну дорожньої обстановки, зупинився та подав звуковий вигнал водію автомобіля «MAN TGL».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він рухався по Кільцевій дорозі в крайній правій смузі руху, перед ним їхав автомобіль «MAN TGL», д.н.з. НОМЕР_1 . По полосі розгону їхали інші автомобілі, які з правого боку обганяли автомобілі, що рухались з ним в одній смузі. Автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по смузі розгону, зправа від нього, обігнав його автомобіль та намагався перестроїтись в крайню праву смугу, внаслідок чого сталося ДТП. У автомобіля «Skoda Octavia» було пошкоджене ліве дзеркало, водій вийшов з автомобіля та сфотографував пошкодження, але не намагався зупинити водія автомобіля «MAN TGL». Водій вантажівки не відчув зіткнення та поїхав далі. Він побачив на вантажівці телефонний номер фірми та зателефонував, повідомивши, що автомобіль попав в ДТП. В момент ДТП автомобіль «Skoda Octavia» рухався.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Чистової А.С., свідка ОСОБА_3 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567559 від 15.01.2026, серії ЕПР1 №567566 від 15.01.2026, схему місця ДТП від 15.01.2026, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 15.01.2026, інші матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Вважаю, що пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, повністю узгоджуються з об`єктивними даними схеми ДТП, яка була підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема, щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, місця їх зіткнення, напрямку руху, характеру пошкоджень автомобілів та їх локалізацію.

Суд критично відноситься до пояснень водія ОСОБА_2 в судовому засіданні і вважає, що це викликано його бажанням уникнути відповідальності за вчинення правопорушення. Суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається порушення п.п. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.3 ПДР та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567566 від 15.01.2026, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суддя приходить висновку, що під час проїзду вказаної ділянки дороги, у тому числі виконання на ній маневрів, водій ОСОБА_2 повинен був керуватись вимогами п.п. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.3 ПДР.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Провівши аналіз поданих з протоколом доказів, суддя вважає, що винуватість водія ОСОБА_1 у вказаному ДТП не доведена сукупністю досліджених доказів.

За даними, які містять посвідчена обома водіями схема ДТП, зіткнення сталося в самий момент перестроювання водія ОСОБА_2 вліво з першої смуги руху в другу, по якій і виключно в межах якої рухався на своєму авто водій ОСОБА_1 . Враховуючи ці дані, а також зафіксовану локацію пошкоджень на обох автомобілях, суд вважає об`єктивно доведеним те, що на момент зіткнення перевагу мав водій ОСОБА_1 , який рухався в межах своєї другої смуги руху, аніж водій, який з першої смуги руху шляхом перестроювання змінив напрямок руху. Про зміну напрямку руху саме водієм ОСОБА_2 свідчить розташування місця зіткнення та транспортних засобів після зіткнення. Відтак зіткнення сталося не внаслідок дій водія ОСОБА_1 .

Суд вважає недоведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «б» п. 2.3, п. 13.3 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Зважаючи на це, суд критично оцінює дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567559 від 15.01.2026, які не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин справа в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п.п. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.3 ПДР саме ОСОБА_2 , який не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Суд не вбачає порушень п. 13.3 ПДР водієм ОСОБА_2 .

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, установлених санкцією ст. 124 КУпАП, а саме у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. 7, 9, 23, 38, 124, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя К.О. Васильєва