ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 682/2913/25

Провадження № 33/820/91/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Жилюка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника Жилюка О.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем Хмельницького обласного ліцею (м. Славута),

Об`єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення 682/2913/25 (провадження № 3/682/1021/2025) зі справою про адміністративне правопорушення 682/2915/25 (провадження № 3/682/1022/2025), присвоївши єдиний номер 682/2913/25 (провадження № 3/682/1021/2025).

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП і в силу ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено стягнення, в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, у виді сплати на користь держави штрафу в сумі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

За постановою суду 24.10.2025 року о 18 годині 31 хв., ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вжив алкоголь, а саме, пиво Сангушко після дорожньо-транспортної пригоди за його участі до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. В подальшому гр. ОСОБА_1 було доставлено до приймального відділення КП "Славутська міська лікарня" для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,38 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 24.10.2025 року о 18 годині 31 хв., ОСОБА_1 в с. Ташки Шепетівського району Хмельницької області, на автодорозі Т18-04, під час керування автомобілем "ЗАЗ-110307", залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетним, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Жилюк О.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , відповідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, Апелянт вважає, що в порушення вимог Інструкції схема ДТП не складалась, в протоколах поліцейським не зазначено, які ж механічні ушкодження наявні були на автомобілях, причетних до ДТП, або дорожньому полотні, чи спорудах, не була здійснена фотофіксація таких пошкоджень. Сторона захисту вказує, що доказів, які б доводили наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 , суду не було надано, в свою чергу, притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КпАП України, можливе лише за умови доведеності наявності події та кладу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того апелянт посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо залишення ОСОБА_1 місця ДТП та вживання алкогольних напоїв після ДТП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у випадку, якщо зазначені в ньому відомості не підтверджуються належними та допустимими доказами. Відеофіксацією, що додана до матеріалів справи, підтверджується лише процес складання протоколів про адміністративні правопорушення та процес проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та його захисника Жилюка О.В., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з приписами ст. 245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді зазначених вимог закону дотримався не в повній мірі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджуються зібраними у справі доказами, які були дослідженими судом.

Як у місцевому, так і в апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративних правопорушень не визнав. Пояснив, що того дня, в приміщенні магазину с. Ташки Шепетівського району Хмельницької області, він вживав алкоголь зі своїми знайомими, у компанії був незнайомий чоловік, який за проханням його знайомих мав відвезти його додому, після вживання ним спиртного. Він сильно сп`янів, тому, в такому стані сп`яніння, фізично не міг керувати автомобілем, однак, не пам`ятає обставин події самого ДТП, що ставиться йому в вину та свою вину заперечує. Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що саме незнайомий чоловік керував його транспортним засобом та довіз його від магазину додому.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Жилюк О.В. пояснив, що працівниками поліції щодо особи ОСОБА_1 не складався протокол за фактом вчинення ним адміністративного правопорушенн, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також не складалась відповідна схема місця ДТП, що в свою чергу виключає в діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП. Вказував на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення ним ДТП.

За показаннями свідка ОСОБА_2 , в суді апеляційної інстанції, 24.10.2025 після 18:00, він рухався на автомобілі Фольксваген Пасат через с. Ташки. За зупинкою, в центрі села, стояв автомобіль Славута, без аварійних знаків, тому він зупинився, щоб запитати чи щось трапилося у водія, з авто не виходив. В подальшому в автомобілі Славута включилися габарити і він зрозумів, що все добре, що водій знаходиться в авто. Після цього, коли він почав об`їжджати вказаний транспортний засіб, то автомобіль Славута, також, розпочав рух і вдарив його автомобіль в передній бампер. Автомобіль Славута не зупинився, рухався далі. Він зрозумів, що відбулося зіткнення, та почав їхати за цим автомобілем. Коли заїхав на дачний кооператив, то сигналив водію, але він не зупинявся. Доїхавши до дач, побачив, що автомобіль Славута зупинився, тому припаркувався позаду нього. Разом з ним їхав його брат ОСОБА_3 . Вийшовши з авто побачили, що біля автомобіля Славута стоїть ОСОБА_1 , передні двері в автомобілі були відкриті. ОСОБА_1 почав висловлюватися нецензурними словами, проявляв агресію, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння, тому вони його зв`язали і викликали поліцію. Через півгодини приїхав патруль, працівники поліції в медзакладі провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Він побачив, що в його авто незначні пошкодження, а саме зрушений бампер, тому написав заяву про те, що не має претензій за ДТП. Крім того, свідок показав, що автомобіль Славута не був в його полі зору десь хвилину, а саме, при повороті вліво на дачах, між 19 та 20 вулицею.

Оглянуті судом першої та апеляційної інстанції, наявні в матеріалах справи відеодокази спростовують доводи сторони захисту щодо недоведеності належними та допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення ним ДТП, оскільки із оглянутого в судовому засіданні відеодозапису слідує, що ОСОБА_1 вказував, що він керував транспортним засобом, а також факт події ДТП за участі ОСОБА_1 та керування саме ним, зазначеним транспортним засобом, підтверджується іншим учасником цієї події- ОСОБА_2 , які відображені на відеодоказах.

Зокрема на диску №1 міститься запис за порядковим номером 1, де з 12 секунди запису ОСОБА_1 розповідає про подію дорожньо-транспортної пригоди, на 14 хв.42 сек., на запитання інспектора "куди ви їхали?" - ОСОБА_1 відповідає " з дому, додому" і пояснює, що їхав з м. Славута на дачу в с. Ташки. На тому ж записі інший учасник події ОСОБА_2 повідомляє інспектора про розвиток подій і наїзд на його автомобіль Фолькваген автомобіля ЗАЗ, яким керував ОСОБА_1 , який після зіткнення залишив місце пригоди, але після цього був затриманий ОСОБА_2 , який відразу ж, після цього, викликав поліцію.

На записі о 15 хв.20 сек. інспектор вказує на ознаки алкогольного сп`яніння і запитує ОСОБА_1 чи той готовий пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів " я не п`яний, може трохи пива випив". На записі за №3 з 4 хв.16 сек. по 04 хв.47 сек. відбувається діалог : інспектор запитує :" то ви вживали алкоголь до чи після події ДТП?", ОСОБА_1 відповідає "Після!", яке підтверджує неоноразово о 10 хв. 18 сек., об 11 хв. 03 сек., 11 хв. 32 сек. На 11 хв. 16 сек. запису ОСОБА_1 вказав, що вживав "якесь пиво, бермікс", такі ж пояснення ОСОБА_1 підтверджує на записі на 28 хв. 55 сек., де на запитання інспектора "Після ДТП ви вживали алкоголь?", ОСОБА_1 відповідає " Аякже, водку!". Згідно запису на 26 хв.10 сек., в медичному закладі було проведено освідування ОСОБА_1 з застосуванням приладу Алкофор, результат- 2,38 проміле.

Крім того, як зазначалось вище, свідок ОСОБА_2 підтвердив, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 постійно перебував в його полі зору, і коли він зупинився, то крім ОСОБА_1 інших осіб не було.

Пояснення свідка ОСОБА_2 повністю узгоджуються із відеодоказами та підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним, у вказаний день та час, дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого спричинено незначне пошкодження автомобілю Фольксваген Пасат, яким керував ОСОБА_2 , а саме, зрушений бампер та у порушенні Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.10 «а» і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, в залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується й іншими доказами, дослідженими судом першої та апеляційної інстанції , а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 493030 від 24.10.2025, відповідно до якого 24.10.2025 о 18:31 в с. Ташки, автодорога Т18-04, водій ОСОБА_1 , після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, за його участю, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307 незаконно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив п.2.10а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

- розписки ОСОБА_2 від 24.10.2025;

- пояснень ОСОБА_2 від 24.10.2025;

- висновку КП "Славутська міська лікарня ім. Ф. М. Михайлова" № 40 від 24.10.2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння-2.38проміле.

Вказані докази взаємопов`язані, взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність наведених доказів, суд першої інстанції, розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1224 КУпАП, та обгрунтовано визнав його винним.

Відповідно до викладеного, твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Доводи захисника про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом вини особи, не спростовують висновків суду, оскільки протокол у даному випадку оцінювався судом у сукупності з іншими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Посилання сторони захисту на те, що відеофіксація підтверджує лише факт складання протоколів та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки зміст відеозаписів, у сукупності з іншими доказами дає можливість встановити фактичні обставини події.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про порушення ОСОБА_1 п. 2.10 «а», Правил дорожнього руху та доведення його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не було складено стосовно ОСОБА_1 протокол за ст. 124 КУпАП, схему дорожньо-транспортної пригоди, а також не здійснено фотозйомку механічних пошкоджень транспортних засобів чи дорожньої інфраструктури, саме по собі не свідчить про відсутність події ДТП та не спростовує встановлених судом першої інстанції обставин. Відповідно до вимог КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, що підтверджується сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд виходить з наступного.

Так, місцевим судом встановлено, що 24.10.2025 року о 18 годині 31 хв., гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вжив алкоголь, а саме, пиво Сангушко після дорожньо-транспортної пригоди, за його участі, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. В подальшому гр. ОСОБА_1 було доставлено до приймального відділення КП "Славутська міська лікарня" для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,38 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження його винуватості у вчиненому, суд зіслався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 493021 від 24.10.2025, акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, висновок лікаря № 40 від 24.10.2025 року щодо результатів медичного огляду та відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Однак, з таким висновком апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, тощо, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення, зокрема, алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, тощо.

У суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що алкогольні напої вживав в магазині с. Ташки, в компанії своїх знайомих, до того як поїхав на дачу.

Свідок ОСОБА_2 , в суді апеляційної інстанції, підтвердив, що ОСОБА_1 він побачив в стані алкогольного сп`яніння, в дачному масиві, як вже зупинився автомобіль ЗАЗ.

Отже, свідок ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

24 жовтня 2025 року, під час виконання свої службових обов`язків, працівники поліції отримали повідомлення про дорожньо транспортну пригоду в с. Ташки Шепетівського району Хмельницької області на автодорозі Т18-04., близько 18 год. 31 хв., прибули для з`ясування обставин, встановили особу, яка була її учасником та виявили в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.

Наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння підтверджується матеріалами справи та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що о 18 год. 31 хв. працівники поліції прибули до ОСОБА_1 для з`ясування обставин вчинення дорожньо транспортної пригоди за його участю. Під час розмови поведінка його була збудженою та агресивною. В ході складання адміністративних матеріалів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів, що вживав алкоголь, а саме пиво ОСОБА_4 , після чого йому було запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, на місці зупинки він відмовився пройти такий огляд, в подальшому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився, в подальшому ОСОБА_1 було доставлено до приймального відділення КП "Славутська міська лікарня" для проведення огляду на стан алкогольного сп`ягніння, результат огляду 2,38 проміле.

Згідно з висновком лікаря КП "Славутська міська лікарня ім. Ф. М. Михайлова" № 40 від 24.10.2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,38 проміле.

Отже, з урахуванням наведеного, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 24 жовтня 2025 року о 18 год. 31 хв., керував автомобілем "ЗАЗ-110307", номерний знак НОМЕР_1 , в с. Ташки Шепетівського району Хмельницької області на автодорозі Т18-04 у стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 493021, ЕПР1 № 493030 від 24.10.2025 року) ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 2.10 «є» ПДР, тобто вживання алкогольних напоїв після дорожньо транспортної пригоди до проведення уповноваженою особою огляду на стан сп`яніння. Його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Однак, доказів, які б підтверджували вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення дорожньо транспортної пригоди матеріали справи не містять. Вказаний факт заперечив і ОСОБА_1 .

Натомість, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Така перекваліфікація не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Тому, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП постанову суду першої інстанції, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, слід скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується накладення стягнення, то апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш серйозне правопорушення, з числа вчинених, є правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених, тобто, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Жилюка О.В. задовольнити частково.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП скасувати

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст.130 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення, тобто з 05.03.2026.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Штраф вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Після набрання постановою законної сили:

-стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області ДПП, місцезнаходження: м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;

- отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області/Хмел.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): - 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 0022001.

- стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, рахунок отримувача UA0026001, ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

-боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем Хмельницького обласного ліцею (м. Славута), відомості про ІПН суду не надані.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.