Справа № 357/423/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні,

який притягується до адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участі захисника, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Турченко В.В.,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 19.12.2025 р. о 11 годині 22 хвилин за адресою: Київська область, м. Біла Церква по бульвару Олесандрійський (50 річчя Перемоги) 177, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Renault Meganе, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, водій категорично відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився про день, час, місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення смс повідомлення на номер телефону, який вказаний у матеріалах справи, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення. Причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

В судовому засіданні захисник - адвокат Турченко В.В. яка діяла в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просила справу розглядати без участі особи, щодо якої розглядається справа, оскільки позиція із останнім узгоджена.

Враховуючи відсутність імперативної заборони розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за можливим здійснити розгляд справи без участі ОСОБА_1 .

Захисник заявила клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання посилалася на порушення працівниками поліції ст. 266 КУпАП України, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Захисник суду пояснила, що з відеозаписів нагрудних камер поліцейських, а саме: clip 00 (1-3 хвилина запису) маються дані про те, що працівники патрульної поліції помітивши на автодорозі автомобіль, яким керував ОСОБА_1 починають його переслідувати. Причиною вказаного переслідування, як вбачається з розмови одного з патрульних поліцейських є те, що йому знайома особа водія, яка керує вказаним автомобілем і в минулому він вже зупиняв вказану особу, проте останній «відмовився вирішувати з ним питання», на що інший поліцейський сказав буквально дослівно « значить все, він приїхав». Зауважила, що працівники патрульної поліції цілеспрямовано зупиняють автомобіль «Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , без належних на те підстав та здійснюють перевірку документів водія при цьому причину зупинки та причини перевірки документів не озвучили. Крім цього, посилаючись на ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» працівники патрульної поліції провели обшук автомобіля та особистих речей ОСОБА_1 , керуючи діями останнього та наказуючи ОСОБА_1 почергово відчиняти бардачок, підлокітники, попільницю, при відкриванні якої там опинився прозорий згорток з залишками речовини сірого кольору. Акцентувала увагу суду на тому, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів що не знає, що знаходиться у пакеті. Наголосила на тому, працівники поліції наказували ОСОБА_1 що його треба помістити до сумочки, а в подальшому взагалі забрали вказану сумку у останнього та поклали її на капот службового автомобіля до приїзду працівників СОГ. Вважає що, працівниками поліції було проведено не поверхневий огляд, який має полягати лише у візуальному огляді, не особистий огляд і огляд речей особи, який передбачений ст. 264 КУпАП, а саме обшук автомобіля, що передбачається законодавством лише для осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, чим було порушено конституційні права ОСОБА_1 зокрема право останнього на свободу та особисту недоторканість. Захисник зосередила увагу суду, що весь час під час фактично проведеного обшуку автомобіля, яким керував ОСОБА_1 дверцята автомобіля були відчинені, в поданих до справи у якості доказів відеофайлів з боді-камер поліцейських присутній відеозапис лише з однієї камери, патрульного ОСОБА_2 , в той же час відео з боді -камери його напарника, який раніше був знайомий з ОСОБА_1 не надавалося, що є суттєвим порушенням, оскільки подані відеофайли не містять повного відеозапису обставин складання патрульними поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та не фіксують усіх дій патрульних поліцейських під час складання адміністративного протоколу та проведення обшуку автомобіля ОСОБА_1 . Захисник наголосила на тому, що у особистій розмові з її клієнтом ОСОБА_1 пояснив причину відсутності відео з боді-камер іншого поліцейського тим, що в дійсності раніше мав з останнім конфліктну ситуацію, яку вказаний працівник поліції пропонував вирішити незаконним шляхом, на що ОСОБА_1 не погодився, та у зв`язку з чим вказаний вище працівник патрульної поліції пригрозив йому негативними наслідками у майбутньому. Як пояснив ОСОБА_1 вказаний працівник поліції мав з ним розмову під час складання протоколу 19.12.2025 року, під час якої вимикав свою боді-камеру, погрожував йому, давав вказівки з приводу того , що саме він має озвучити на камеру (має відмовитися від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та сказати працівникам СОГ, що виявлена в салоні його автомобіля невідома речовина є наркотичним засобом, яку він зберігав для власного вживання без мети збуту). Захисник звернула увагу суду на тому, що ОСОБА_1 переживаючи за себе, під тиском з боку працівників патрульної поліції вимушено оговорив себе та відмовився проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, хоча був тверезий та заборонених речовин ніколи не вживав. Зокрема, захисник зазначила, що вбачає в діях працівників поліції провокацію відносно водія, що є не припустимим та порушують його права.

Захисник акцентувала увагу на тому, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 309 КК України ( за фактом вилучення речовини невідомого походження 19.12.2025 року), закрито на підставі ст. 206 КПК України, за відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення. Просила провадження закрити.

Суддя, заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735) (далі по тексту Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008) (далі по тексту Порядок), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015) (надалі по тексту Інструкція 2).

Так, згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В свою чергу, у відповідності до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на викладене, необхідно зазначити, що саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, має наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

В свою чергу, у відповідності до п. 8 Порядку та ст. 266 КУпАП, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що один працівник поліції повідомляє іншому працівникові поліції, що раніше складав адмінністративні матеріали відносно ОСОБА_1 у зв`язку із чим останьому було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Крім того, з переглянутого відеозапису вбачається, як один працівник поліції відходить від автомобіля ОСОБА_1 прямує до службового автомобіля та відеозапис спілкування із ОСОБА_3 не фіксується Clip. 0 об 11 годині 33 хвилини та починає фіксувати об 11 годині 36 хвилин, тобто дане відео є фрагментарним, що не в повному обсязі відображають окремі дії та події, або ж взагалі не фіксують весь перебіг подій, відтак вони не можуть бути прийнятими до уваги як такі, що дозволяють зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Таки чином, враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, при яких водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, суддя зазначає, що працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи проїхати до медичного закладу. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що у працівників поліції не було достатньо підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі Раманаускас проти Литви від 05.02.2008) .

Так, огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням зазначеного у ст. 266 КУпАП порядку вважається недійсним, і не є доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Разом з тим при дослідженні наданих матеріалів судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у супровідній постанові не зазначено час їх складання, що є порушенням ст. 256 та 283 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності.

З урахуванням викладеного, оцінивши наведені вимоги законодавства і наявні докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130 ч. 1, 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС