Справа № 515/64/26
Провадження № 3/515/478/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янова О.А., розглянувши справу, яка надійшла від відділення поліції №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

10 смічня 2026 року о 15 год 40 хв ОСОБА_1 який протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одкської області по вул. Центральній, 37 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_2 не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, неодноразово повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення виклику до суду рекомендованими поштовими відправленнями, однак на адресу суду повернувся рекомендований лист з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також, матеріали справи містять рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток з підписами про їх отримання ОСОБА_1 та датою отримання 07.02.2026 та 27.02.2026 року.

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «Відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18).

Крім того, ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи 19.02.2026 року повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Причини неявки суду невідомі, клопотань або заперечень на адресу суду не надав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 , який знаючи про наявність щодо нього адміністративного протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП, уникає від явки до суду та не повідомив про причину неявки, не подав будь яких заяв. Таку поведінку суд розцінює як спосіб зволікання з розглядом справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.

Виходячи зі змісту ст. 7,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 563411 від 10.01.2026 року; постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 листопада 2025 року у справі №515/1442/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; довідкою ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 12.01.2026 року про те що за відомостями ІПНП ІП "Адмінпрактика" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою Татарбунарського районного суду №515/1442/25 від 18.11.2025 року, посвідчення водія за відомостями ІПНП ІП "ГСЦ" не отримував; диском з відеозаписом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність його винуватості в порушенні вимог п. 2.1.а Правил дорожнього руху України повторно протягом року та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті особа притягається до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до санкції ч.5 ст.126 КУпАП за зазначене адміністративне правопорушення передбачене відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Встановлено, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП був неповнолітнім, відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Частиною 2 ст.13 КУпАП передбачено, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу, однак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинивши адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, висновків для себе не зробив та після цього вчинив правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, суд вирішив не застосовувати до нього заходи впливу та призначити правопорушнику покарання на загальних підставах у виді штрафу.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вчинив адміністративне правопорушення у неповнолітньому віці, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про належність транспортного засобу марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_2 іншій особі- ОСОБА_2 , відомості про належність його правопорушнику у матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 13, 40-1, ч.5 126,280,283-284 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 к.) за наступними реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно із статтями 307,308 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першоюстатті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя О.А.Дем`янова