Справа № 569/587/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

1. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи

27.12.2025, о 10 год 21 хв, в м. Рівне по вул. Дубенська, 2 Б, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення та сповільненість мови; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Пояснення осіб, які беруть участь в справі про адміністративне правопорушення

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що наркотичних засобів не вживав, пояснив, що причиною відмови від проходження огляду в медичному закладі стали побоювання, що працівники поліції доставлять його до центру комплектування та соціальної підтримки, наголосив, що в його поведінці відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Того ж дня він самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за результатами огляду сп`яніння не виявлено. Підтримав доводи викладені в письмових поясненнях захисника, просив справу закрити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ляшук М.В. подав до суду письмові заперечення, в яких просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На доведення доводів посилався на порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що виразилось у вимозі пройти огляд без фактичного встановлення ознак наркотичного сп`яніння, що підтверджується Висновком за результатами огляду ОСОБА_1 за власною ініціативою, вказав, що причиною відмови ОСОБА_1 були небезпідставні побоювання що працівники поліції проти волі останнього доставлять до центру комплектування та соціальної підтримки, звернув увагу суду на невідповідність часу складання документів з матеріалами відеозапису.

В судовому засіданні захисник Ляшук М.В. підтримав вказані пояснення з мотивів викладених у них.

3. Мотиви суду

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Ляшука М.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суб`єкт зазначеного правопорушення спеціальний - особа, яка керує транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується умисною формою вини у формі прямого умислу.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим ща швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція).

За приписами п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а саме порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі..

Водій ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законодавства держави Україна, проте вимоги вказаного пункту ним дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими та оціненими в ході судового розгляду доказами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552127 від 27.12.2025 встановлено час, місце та спосіб вчинення адміністративного правопорушення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Отже такий доказ суд вважає належним та допустимим, крім того обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.12.2025 вбачається, що працівником поліції зафіксовано в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови; сповільненість мови; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд водія на місці зупинки транспортного засобу не проводився.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2025 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції зупинений транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», д.н.з. НОМЕР_2 , в ході спілкування та перевірки документів у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови; сповільненість мови; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці, про що поліцейським повідомлено останнього. В подальшому працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 вказав, що він не відмовляється від проходження огляду, але пройде його самостійно без працівників поліції, адже останні можуть примусово доставити його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, крім того, заперечував наявність в своїх діях ознак наркотичного сп`яніння (файл «clip-1», хронологічний відрізок: 10:38:15 і далі за відео). Після чого зачинився в авто і не вчинив жодних дій для виконання вимог поліцейських, відмовлявся покидати транспортний засіб, що було розцінено працівниками поліції, як відмова від проходження огляду (файл «clip-9», хронологічний відрізок: 12:41:00 і далі за відео).

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманий у встановленому законом порядку, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

4. Оцінка доводів сторони захисту

4.1. Щодо проведення огляду без фактичного встановлення ознак наркотичного сп`яніння

Щодо доводів про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які б могли стати підставами для проведення медичного огляду, суд зазначає, що виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій, належать до виключних повноважень поліцейського за його суб`єктивним сприйняттям, але суд може їх врахувати, якщо вони підтверджуються іншими доказами у справі.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Незгода водія із наявністю в нього ознак сп`яніння не звільняє його від обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР виконати вимогу поліцейського про проходження відповідного огляду.

Як вбачається з відеозапису нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився (файл «clip-1», хронологічний відрізок: 10:38:15 і далі за відео).

Крім того, ознаки наркотичного сп`яніння зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.12.2025 та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2025.

Таким чином, працівники поліції, виявивши ознаки наркотичного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, що об`єктивно підтверджується наявними доказами у цій справі.

4.2. Щодо відмови від проходження огляду

Суд визнає неспроможними доводи щодо причин відмови від проходження огляду, що зумовлено побоюваннями ОСОБА_1 що працівники поліції проти його волі доставлять до центру комплектування та соціальної підтримки.

Такі твердження, на переконання суду, є способом його захисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне, та спростовуються дослідженими матеріалами відеозапису.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, на вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 зачинився в автомобілі та відмовлявся покидати його.

На переконання суду, така поведінка ОСОБА_1 на місці події свідчила про очевидну відмову та свідоме, умисне ухилення від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що сама по собі згода ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння, без виконання вимог поліцейських для проведення такого огляду, не свідчить про виконання ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки вказаним пунктом передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а у даному випадку водій не пройшов такого огляду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцію та законами України.

За змістом ст. ст. 7, 23 Закону України «Про Національну поліцію» від працівників поліції вимагається діяти об`єктивно та неупереджено.

Європейський суд з прав людини вказує, що провокація має місце, коли: ініціатива виходить від правоохоронців, а не від особи («Тейксейра де Кастро проти Португалії»»); особу ставлять у ситуацію, де вона фактично змушена вчинити дії, які кваліфікуються як правопорушення («Раманаускас проти Литви»); правоохоронці не просто фіксують факт порушення, а створюють умови для його вчинення («Баннікова проти Росії»).

На переконання суду, дії та манера спілкування поліцейських не можна розцінювати як провокацію з метою доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду в медичному закладі, зокрема роз`яснено, що за відмову від проходження огляду передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на запитання про те чи відомо йому про це ОСОБА_1 надав ствердну відповідь.

4.3. Щодо самостійного проходження медичного огляду

Суд критично оцінює висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2025, який засвідчує, що ОСОБА_1 на момент проведення огляду не перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того чи перебував водій у стані наркотичного сп`яніння чи ні.

Вказаний доказ не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та не впливає на висновок про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що за приписами ст. 266 КУпАП - огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

4.4. Щодо невідповідності часу складання документів

Суд зауважує, що не будь-які посилання на недотримання працівниками поліції вимог законодавства автоматично тягнуть за собою недопустимість отриманих доказів, на що посилається захисник. Порушення повинно мати певний ступінь суттєвості, зокрема порушувати базові права людини, свідчити про перевищення працівниками поліції своїх повноваження або про отримання доказів у спосіб, що не передбачений законом. Однак порушення, на які покликається захисник, а саме щодо невідповідності часу проведення огляду водія, пропозиції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі та складення відповідних матеріалів поліцейськими після цього, не є настільки суттєвим втручанням в права особи, яке потенційно могли би потягнути за собою недопустимість всіх зібраних у справі доказів.

Водночас докази у межах даної справи зібрані із дотриманням вимог законодавства, зокрема положень нормативно-правових актів, що регулюють порядок огляду водіїв на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння.

5. Мотиви призначення адміністративного стягнення

При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Суд враховує, що притягнення до адміністративної відповідальності водіїв за вказане правопорушення пов`язано із необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян.

Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.

При цьому, суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Із врахуванням особи правопорушника, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, зважаючи на суспільну небезпечність правопорушення, підвищену соціальну чуттєвість та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК у Рівненському області/ Рівненська область/21081300. Код отримувача (ЄДПРОУ): 38012494. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку: UA0017001. Код класифікації доходів бюджету: 21081300. Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

В разі несплати порушником в п`ятнадцятиденний строк сума штрафу відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Квитанцію про сплату штрафу та судового збору необхідно надати суду в цей же строк.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Рівн. Обл./ Рівнен.міс.тг/22030101. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 38012494. Рахунок отримувача: UA0017527. Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Олег КОСТЮК