П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянув матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ч.1 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 424866 від 06.12.2025 та серії ВАВ № 424872, ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як наслідок останній 25.11.2025 близько 15:30, перебуваючи на містку в селищі Браїлів Жмеринського району Вінницької області, по вул. Чайковського, образливо чіплявся до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме наносив удару по останньому, шарпав за одяг.

Крім того, 26.11.2025 близько 09:45 ОСОБА_2 , перебуваючи на території Браїлівського ліцею ім. В.О. Забаштанського, по вул. Чайковського, 18 в с. Браїлів Жмеринського району Вінницької області, вчинив бійку та образив честь та гідність малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив громадський порядок. Отже, ОСОБА_1 порушила вимоги статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постановою суду дані матеріали відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

25.02.2026 в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 . Кучер В.М. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 з підстав того, що складені протоколи є безпідставними, адже факт завдання побоїв ОСОБА_3 не доведений встановленими законом способами, не проведено відповідне досудове розслідування та діяння ОСОБА_4 не кваліфіковані за відповідною статтею КК України. Крім того, не доведено також, що бійки між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стали наслідком неналежного виховання його матір`ю. Водночас захисником констатувалось систематичне та безпідставне переслідування ОСОБА_1 з боку ювенальної поліції Жмеринського РВП ГУНП. Також, дивним є відсутність складеного протоколу відносно батьків ОСОБА_3 щодо його неналежного виховання. В судовому засіданні захисник надав письмову заяву про закриття провадження у справі.

Також захисник подав клопотання про виклик свідків, в задоволенні якого було відмовлено, зважаючи на наявні в матеріалах справи письмових показань свідків, правдивість яких сумніві у суду не викликала.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала думку захисника щодо закриття провадження у справі та вказала, що її син являється інвалідом з дитинства, через що зазнає цькувань у школі з боку однолітків та старших дітей. Також виправдовує дії свого сина, вважає, що він має право захищатися у відповідь на цькування, і вважає, що хлопці мають розібратися між собою самі, а не за допомогою батьків.

Малолітній ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що дійсно між ним та ОСОБА_3 , який являється його однокласником, досить давно виникли неприязні відносини, наслідком яких стають часті бійки між ними, проте 25.11.2025 перебуваючи на місту в с. Браїлів не наносив ОСОБА_3 жодних ударів, наміру скидати його з містка не мав, натомість мав намір просто поговорити з ОСОБА_3 . Що стосується події, яка склалася 26.11.2025 вказав, що у цей день після чергового словесного конфлікту між ним та ОСОБА_3 сталась взаємна бійка, тобто вони наносили удари один одному. Ініціатором бійки став саме ОСОБА_3 , який наніс йому удар долонею руки по обличчю.

Малолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що дійсно між ним та ОСОБА_2 протягом тривалого часу існують неприязні відносини, наслідком яких стають часті бійки, ініціатором яких зазвичай стає саме ОСОБА_2 . Так, 25.11.2025 він повертався додому зі школи, на містку в с. Браїлів Жмеринського району його наздогнав ОСОБА_2 , який почав наносити йому тілесні ушкодження, брати за шию та намагатись скинути його з містка, проте в цей час повз них проходила медична сестра з їх школи, яка побачивши дії ОСОБА_2 зробила йому зауваження, після чого останній втік. На наступний день, 26.11.2025 між ним та ОСОБА_2 в приміщенні школи стався черговий конфлікт в результаті якого ОСОБА_2 завдав йому удар ногою в область живота від чого він впав на підлогу та вдарився головою.

Представник ОСОБА_3 адвокат Голівський В.В., який приймав участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ вказав, що в діях ОСОБА_1 містяться усі ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема численними поясненнями свідків подій. Також просив звернути суд увагу на те, що це не перший протокол складений працівниками поліції відносно ОСОБА_1 по факту не належного виконання нею своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Мати потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала думку представника.

Розглянувши матнали справи та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 6 цього закону, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст. 184 КУпАП відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши повно та всесторонньо матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, зокрема: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424866 та ВАВ № 424872; характеристику КЗ «Браїлівський ліцей імені В.О. Забаштанського» учня 7-Б класу ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , опитаного в присутності матері; рапорт інспектора чергового ЧЧ СМ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмові пояснення свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 опитаних в присутності психолога та класного керівника 25.11.2025 та 26.11.2025, рапорт інспектора СЮП ВВГ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 винна у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення на особу, яка вчинила правопорушення, суд враховує мету адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею в майбутньому інших правопорушень.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 221, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ