Справа № 509/875/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року смт. Овідіополь

суддя Овідіопольського районного суду Гандзій Д.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130 ч. 1, 130 ч. 1, 126 ч. 5 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, посвідчення водія НОМЕР_1 (статус: підлягає вилученню), (РНОКПП : НОМЕР_2 ), проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , така, що на протязі року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП (постанова Київського районного суду м. Одеси №947/29128/24 від 04.12.2024), ч.2 ст. 126 (постанова ЕНА6542510 від 21.01.2026), ч.1 ст. 126 (постанова ЕНА6647646 від 11.02.2026), ч.1 ст. 121-3 (постанова ЕНА6639603 від 09.02.2026), ч.1 ст. 121-3 (постанова ЕНА6576323 від 27.01.2026), ч.1 ст. 122 (постанова ЕНА6576302 від 27.01.2026), ч.1 ст. 121-3 (постанова ЕНА6569813 від 26.01.2026), ч.1 ст.130 (постанова Приморського районного суду м. Одеси №522/7329/24 від 18.02.2025) КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 575903 від 26.01.2026 року, вбачається, що 26.01.2026 року о 15:00 годині ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_3 (автомобіль належить ОСОБА_2 ), в АДРЕСА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці, сповільненість рухів, та від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовилась під відео-фіксацію боді-камери, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 587283 від 09.02.2026 року, вбачається, що 09.02.2026 року о 19:40 годині ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_3 (автомобіль належить ОСОБА_2 ), в Одеській області, Одеському районі, с. Лиманка, вул. Академіка Вільямса, 89, з явними ознаками алкогольного або наркотичного сп`яніння, почервоніння очей, невнятна мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер» відмовилась під відео-фіксацію, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 587290 від 09.02.2026 року, вбачається, що 09.02.2026 року о 19:40 годині ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «AUDI A3», державний номерний знак НОМЕР_3 (автомобіль належить ОСОБА_2 ), в Одеській області, Одеському районі, с. Лиманка, вул. Академіка Вільямса, 89 - будучи позбавленою права керування транспортним засобом постановою Київського райсуду м. Одеси від 12.09.2024 р., повторно на протязі року, чим порушила вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, SMS-повідомленням (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року №28,- засобами ІР-телефонії в електронному вигляді) не з`явилась, будь-яких заяв або клопотань до суду не надала.

Дослідивши адміністративні матеріали справи та DVD-R диски з боді-камер інспекторів поліції, доданих до матеріалів справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 дійсно мається подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 130 ч. 1, 126 ч. 5 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 126 ч. 5 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Стаття 252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Згідно із п. 2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вмотивованість це вимога до суду наводити письмово у рішенні судження, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою висновку суду. Це також пояснення суду, чому він виніс саме таке рішення, погодився з одними та відкинув інші доводи.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 3436, 40) судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованими. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, а є насамперед гарантією проти свавілля. Суддя зобов`язаний вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правомірність. Підстави прийняття рішення мають бути узгодженими, чіткими, недвозначними й несуперечливими. Вони повинні давати можливість читачеві простежити логіку міркувань, які привели суддю до ухваленого ним рішення. Виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення.

Як вказує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди вмотивовувати свої рішення, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, з-поміж іншого, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортним засобом та їздити на ньому, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З метою недопущення повторного відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений Законом, з метою недопущення затягування чи зволікань слухання справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, серед яких є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження - суд дійшов до висновку про необхідність розгляду справи у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відтак, вбачається відсутність порушення прав ОСОБА_1 стосовно якої розглядаються справи про адміністративні правопорушення, оскільки згідно зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а за відсутності цієї особи - справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, розгляд справ в судах відбувається відкрито.

Вказаний конституційний припис гарантує, в свою чергу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про дату розгляду його адміністративної справи, однак правопорушником цього зроблено не було.

При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 та ст. 126 ч. 5 КУпАП, судом має бути доведено факт керування автомобілем у стані сп`яніння відповідними засобами доказування, фото чи відео файлами, актами медичного обстеження, показаннями свідків.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в тому, що правопорушник має, по перше, керувати транспортним засобом, а по друге перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто працівники поліції повинні представити суду докази того, що особа керувала автомобілем і при цьому знаходилась у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Щодо кваліфікації за ч. 5 ст. 126 КУпАП: судом встановлено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 4 цієї статті.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема довідкою про наявність попередніх адміністративних стягнень та даними з інформаційної підсистеми «АРМОР» ГУНП в Одеській області.

Вищевикладене свідчить про свідоме і стійке грубе ігнорування водієм, раніше накладених на неї судом обмежень, систематичне порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та відверту неповагу до встановленого правопорядку.

На переконання суду, матеріали справи в сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме:

-факт вчинення правопорушення підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери (боді-камери) працівника поліції від 26.01.2026 р. та 09.02.2026 р., якими встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом марки «AUDI A3» (д.н.з. НОМЕР_3 ) у с. Лиманка Одеської області. Після законної зупинки автомобіля для перевірки документів, водій виявила зухвалу та грубу поведінку по відношенню до робітників поліції, категорично відмовилася пред?явити посвідчення водія та свідомо і навмисно чинила перешкоди працівникам поліції у виконанні їхніх прямих службових обов?язків, супроводжуючи свої зухвалі дії тривалими і нікчемними висловлюваннями ;

-на законну вимогу інспектора поліції ОСОБА_1 у категоричній формі відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки (за допомогою приладу «Драгер»), так і у закладі охорони здоров`я. При цьому особі було належним чином роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Від надання письмових пояснень та підпису в протоколі ОСОБА_1 також відмовилася, що зафіксовано технічними засобами відеозапису, оглянутих в судовому засіданні ;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26.01.2026 р. та 09.02.2026 р.;

-відомості з інформаційної підсистеми «АРМОР» ГУНП в Одеській області;

-факт відсутності у ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами підтверджується відомостями з інформаційної підсистеми, згідно з якими водійське посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія «В», видане ТСЦ 6342), мало термін дії з 04.11.2020 по 04.11.2022.

Таким чином, на момент зупинки транспортного засобу марки «AUDI A3» (д.н.з. НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_1 - 26.01.2026 р. та 09.02.2026 р., остання достовірно знала, що вона позбавлена права керування транспортними засобами за постановою Київського райсуду м. Одеси, під час розгляду якої приймав її представник, що вбачається з копії постанови, доданої до матеріалів. Вказана обставина додатково підтверджує усвідомлений, грубий, навмисний та систематичний характер порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.1 «а» ПДР України та складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП;

Суд приймає до уваги, що відносно ОСОБА_1 винесено постанови:

-провадження №3/6388/2452/21 від 16.06.2021 р. Дзержинський районний суд м. Харкова ст.. 124 КУпАП;

-справа №521/7995/24 від 13.06.2024 р. Малиновським районним судом міста Одеси ч.1 ст. 130 КУпАП;

-справа №947/21560/24 від 30.09.2024 р. Київський районний суд міста Одеси ч.1 ст. 130 КУпАП;

-справа №947/29404/24 від 19.11.2024 р. Київський районний суд міста Одеси ст. 124 КУпАП;

-справа №947/29406/24 від 19.11.2024 р. Київський районний суд міста Одеси ст. 122-4 КУпАП;

-справа №947/29128/24 від 04.12.2024 р. Київський районний суд міста Одеси ч.2 ст. 130 КУпАП;

-справа №522/7329/24 від 18.02.2025 р. Приморським районним судом міста Одеси ч.1 ст. 130 КУпАП;

Вищевказані відеозаписи, досліджені в судовому засіданні беззаперечно підтверджують задокументовані численні факти категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стані наркотичного та алкогольного сп?яніння та факт відмови працівнику поліції прд?явити посвідчення водія, та яка поводила себе зухвало при спілкуванні з працівниками поліції, які навпаки, поводились з нею ввічливо та спокійно, запропонувавши останній проходження медичного огляду на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння як на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, на що вона двічі відмовилась в грубій формі.

Окрім іншого, при дослідженні відео-фіксації події від 26.01.2026 року, судом встановлено, що на момент зупинки транспортного засобу «AUDI A3» (д.н.з. НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_1 , на передньому пасажирському сидінні автомобілю перебувала її малолітня, 11-на дитина.

З відео-запису вбачається, що дитина перевозилася на передньому пасажирському сидінні без використання пасків безпеки або спеціальних засобів кріплення, що свідчить про грубе нехтування водієм ОСОБА_1 елементарними правилами безпеки дитини, наражаючи її на небезпеку життя та здоров?я дитини. Вказані дії ОСОБА_1 , з урахуванням наявності ознак сп`яніння та відмови від огляду, свідчать про те, що остання свідомо ігнорувала безпеку дитини під час пересування в автомобілі.

Дана обставина, на думку суду, характеризує особу правопорушниці як таку, що має вкрай низький рівень мораьлної, соціальної та батьківської відповідальності перед своєю дитиною, суспільством та законом, що враховується судом при призначенні адміністративного стягнення.

На думку суду, дії поліцейських по складанню протоколів відносно ОСОБА_1 повністю відповідали вимогам Закону та протокол у справі про скоєння адміністративного правопорушення складено законно та обґрунтовано, що підтверджується вищеописаними доказами, зокрема, відеозаписами, на яких дійсно вбачається неадекватна і зухвала поведінка водія ОСОБА_1 під час її спілкування з працівником поліції, що було зафіксовано відео-доказами, з чим погоджується суд після перегляду відеоматеріалів.

Таким чином, працівниками поліції було надано суду належні та допустимі докази того, що 26.01.2026 року о 15:00 годині та 09.02.2026 року о 19:40 годині ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «AUDI A3» (д.н.з. НОМЕР_3 ) у с. Лиманка Одеської області. Факт керування останньою автомобілем є документально підтвердженим та не викликає у суду жодних сумнівів.

При цьому, знаходячись за кермом, ОСОБА_1 в обох випадках грубо відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, чим порушила вимоги п. 2.1 та п. 2.5 ПДР України.

Систематичність вчинення даних адміністративних правопорушень протягом короткого проміжку часу свідчить про свідоме ігнорування водійкою норм закону та суспільної безпеки, вказуючи на системність вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130, 126 КУпАП.

Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У цьому провадженні поліцейськими застосовувались технічні засоби та відеозаписи долучені до справи, а тому присутності свідків у такому разі закон не вимагає.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків і у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. При чому, огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд зауважує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП України - відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху. Характер вказаного правопорушення має підвищену суспільну небезпечність порівняно з іншими встановленими цим Кодексом правопорушеннями, безпідставне звільнення або часткове звільнення від відповідальності правопорушників має вкрай негативні наслідки, розгляд вказаної категорії справ є суспільно значущими та має значний суспільний інтерес.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує ступінь і характер систематичність вчинених правопорушень, передбачених ст.ст. 126,130 КУпАП, створення ОСОБА_1 підвищеної суспільної небезпеки, як для життя і здоров?я своєї малолітньої дитини, так і для пересічних громадян і суспільства в цілому, особу правопорушниці, стан її здоров`я та ступінь її вини.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 , незаконно, після позбавлення її права керування транспортним засобами - реалізуючи своє право на керування транспортним засобом, як джерелом підвищеної небезпеки, тим самим добровільно погодилася нести встановлену законом відповідальність та виконувати відповідні обов?язки у правовому полі згідно з нормами законодавства України. Нехтування цими обов?язками та свідоме порушення нею встановлених правил, норм ПДР України є неприпустимим і тягне за собою застосування заходів державного примусу.

В той же час, обставин, що пом?якшують відповідальність ОСОБА_1 суд взагалі не вбачає.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, їх систематичність, зухвалу поведінку ОСОБА_1 та створення нею реальної загрози життю малолітньої дитини та пересічних громадян, суд вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, як за більш суворе правопорушення з тих, що вчинені нею, згідно з правилами ст. 36 КУпАП.

При призначенні виду та міри стягнення ОСОБА_1 , суд, дотримуючись принципу співмірності між тяжкістю вчиненого діяння та заходом державного примусу, враховуючи особу порушниці, ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, та її зневажливе ставлення до встановленого правопорядку, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (40800 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років.

При цьому суд вважає, що застосування даного виду адміністративного стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання ОСОБА_1 , яка вчинила вищевказані адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 36,40-1,130,126,251,255,256,266,283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, справа № 509/857/26 (провадження №3/509/579/26), справа № 509/1015/26 (провадження № 3/509/628/26), справа №509/1016/26 (провадження №3/509/629/26) об`єднати в одну справу № 509/857/26 провадження №3/509/579/26.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП,- накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн., з позбавленням її права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами - відраховувати з моменту вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02.03.2026 року.

Суддя Гандзій Д.М.