Справа № 606/275/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 м.Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та мешканки за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

05.02.2026 о 11 год 00 хв. ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у житловому будинку антисанітарія, брудні речі, нечистий посуд, зіпсовані продукти харчування, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Про вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення 19.02.2026 складено протокол серії ВАД № 744539 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свою провину у вчиненні правопорушення визнала, щиро розкаялася, просила її суворо не карати. Вказала, що прибрала у будинку, подібне більше не повториться, зазначила, що намагається належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, однак враховуючи її поганий стан здоров`я їй важко справлятись із домашніми обов`язками, проте вона дуже старається.

Вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 744539 від 19.02.2026; протоколом №20 засідання міждисциплінарної команди Теребовлянської міської ради від 14.11.2025; актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 05.02.2026; посвідченням серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 ; рапортами помічника чергового відділення поліції № 3 м.Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Мойсея С.Б. від 09.02.2026 та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як зазначено в Постанові Вищого адміністративного суду України 14 грудня 2016 року К/800/17615/16: "Статтею 22 КпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінитиобставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей".

Враховуючи особу правопорушника, яка є особою з інвалідністю І групи, вину визнала, щиро розкаялась, характер вчиненого правопорушення, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 184, ст. 221, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу провадженням закрити.

Постанова судді у справах про у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.В. Мельник