Справа № 308/4905/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., розглянувши заяву старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Айб Йосифа про зміну способу або порядку виконання постанови суду,-

встановив:

Старший державний виконавець Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Айб Йосиф звернувся до суду із заявою у якій просить змінити конфіскацію з ОСОБА_1 вантажного автомобілю, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 ,вартість якого становить 1 500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 29.03.2023 р. складає 67120грн. 65 коп.,на стягнення з ОСОБА_1 , вартості вище зазначеного транспортного засобу, а саме 1 500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 29.03.2023 р. складає 67120грн.65 коп..

Заяву обґрунтовано тим, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/4905/25 від 23 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винниму вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді конфіскації в дохід держави вантажного автомобілю, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , вартість якого складає 1500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 29.03.2023 р. складає 67120грн.65 коп..

20 січня 2026 року боржник ОСОБА_1 надав письмове пояснення згідно якого повідомив, що вищевказаний автомобіль був завезений на нього, однак у його володінні та користуванні не перебуває, а його місцезнаходження невідоме.

ОСОБА_2 зазначає, що оскільки боржнику невідоме місцезнаходження конфіскованого у нього транспортного засобу, то це є обставиною, що робить виконання рішення неможливим.

Старший державний виконавець Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялася належним чином.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши заяву з доданими до неї матеріалами, справу №308/4905/25 приходь до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/4905/25 від 23 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді конфіскації в дохід держави вантажного автомобілю, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , вартість якого складає 1500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 29.03.2023 р. складає 67120грн.65 коп..

20 січня 2026 року боржник ОСОБА_1 надав письмове пояснення згідно якого повідомив, що вищевказаний автомобіль був завезений на нього, однак у його володінні та користуванні не перебуває, а його місцезнаходження невідоме.

Відповідно до ст.129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.541 Митного кодексу України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку. У разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України"Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену судовим рішенням послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання судового рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

З аналізу наведених норм вбачається, що встановлення або зміна способу або порядку виконання судового рішення може мати місце виключно за умови існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, підставою для встановлення способу або порядку виконання судового рішення, є обґрунтовані обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення у раніше встановлений судом спосіб. При цьому, суд не може змінити рішення по суті. При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання судового рішення.

Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість змінити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Із матеріалів справи встановлено, що безпосереднім предметом порушення митних правил є вантажний автомобіль, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , вартість якого складає 1500 євро, що згідно з курсом НБУ станом на 29.03.2023 р. складає 67120грн.65 коп..

Враховуючи наведене, та те, що державним виконавцем доведено наявність обставин, які унеможливлюють виконання постанови суду №308/4905/25 від 23 травня 2025 року, зокрема встановлено відсутність майна, яке підлягає конфіскації, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни порядку і способу виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/4905/25 від 23 травня 2025 року, шляхом заміни конфіскації в дохід держави вантажного автомобілю, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , на стягнення із ОСОБА_1 вартості вищезазначеного транспортного засобу, у розмірі 67120грн.65 коп., а тому заява старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Айб Йосифа підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.461, 541 МК України, -

постановив:

Заяву - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/4905/25 від 23 травня 2025 року, шляхом заміни вантажного автомобілю, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 на стягнення із ОСОБА_1 вартості автомобілю у розмірі 67120 (шістдесят сім тисяч сто двадцять) грн. 65 коп..

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дегтяренко К.С.