Роздільнянський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:511/675/26

Номер провадження 3/511/246/26

"03" березня 2026 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С. І, розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РВ ГУМВС України в Одеській області 11.05.2012 року,

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Громадянка ОСОБА_1 будучи притягнутою 27.01.2026 року за ч. 3 ст.173-2 КУпАП повторно протягом року вчинила домашнє насильство, а саме:

25.02.2026 року біля 12:45 год. громадянка ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме висловлювалась на її адресу словами нецензурної лайки та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілій. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачено за ч.3 ст.173-2 КупАП.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена, не прибула. В матеріалах справи наявна заява останньої, в якій зазначено, що свою вину визнає повністю та просить суд розглянути протокол без її присутності.

З цього приводу, суд вважає зазначити наступне.

Так згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Згідно ст. 268 КпАП України явка правопорушника у вказаній категорії справ не є обов`язковою, тому враховуючи повне визнання вини правопорушником та наявність в матеріалах справи відповідної заяви, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами.

Так, матеріалами справи вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 764607 від 02.03.2026 року, згідно якого,25.02.2026 року біля 12:45 год. громадянка ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме висловлювалась на її адресу словами нецензурної лайки та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілій. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачено за ч.3 ст.173-2 КупАП ;

- електронною реєстрацією правопорушення в ЄО Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області 25.02.2026 року за №2313.

- письмовими поясненнями громадянки ОСОБА_2 від 25.02.2026 року, в яких остання підтвердила обставини зазначені в протоколі;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.03.2026 року, в яких вона підтвердила обставини викладені в протоколі;

- копією постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.01.2026 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП;

Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, обов`язковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України є те, що особою, потерпілою від насильства в сім`ї, може бути лише член сім`ї, діяння обов`язково повинно бути протиправним, яке призвело або могло призвести до порушень прав члена сім`ї.

За ч.3 статті 173-2 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 піддавалась адміністративному стягненню за частиною 3 статті 173-2 КУпАП, згідно постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.01.2026 року (справа №511/249/26, номер провадження 3/511/154/26)

За встановлених обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Обставини, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень, який слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 (одна тисяча двадцять) гривень.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РВ ГУМВС України в Одеській області 11.05.2012 року, судовий збір у розмірі 665,60 гривень на користь держави.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: С. І. Гринчак