Справа №295/3137/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До Богунського районного суду м. Житомира одночасно надійшли три адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

20.01.2026 о 15 годині 04 хвилини у м. Житомирі по вул. Покровській, 61, ОСОБА_1 , керуючи т/з Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вулиць Покровська / Домбровського при повороті ліворуч не надав переваги у русі атомобілю Ford, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку по дорозі прямо на зелений сигнал світлофору та здійснив із ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

20.01.2026 о 15 годині 04 хвилини у м. Житомирі по вул. Покровська, 61, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вулиць Покровська / Домбровського при повороті ліворуч, не надав переваги в русі т/з Ford, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку по дорозі прямо, на зелений сигнал світлофору та здійснив із ним зіткнення, після чого місце пригоди залишив, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.10.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

20.01.2026 о 15 годині 04 хвилини у м. Житомирі по вул. Покровській, 61, ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, керував т/з Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким т/з строком на 10 років постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2025 у справі № 296/4943/25 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Порушення ОСОБА_1 вимог пункту 16.13 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням даних ДТП та їх наслідків.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних порушень.

Вказані матеріали складені стосовно однієї особи та перебувають у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, у зв`язку з чим, на підставі ст. 36 КУпАП, підлягають об`єднанню в одне провадження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином засобами поштового та телефонного зв`язку, своєї позиції по справі не висловив.

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат належним чином повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (Постанова КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23).

Водночас інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст., 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, та зважаючи на положення ч. 1 ст. 277 КУпАП стосовно строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів, обсяг яких є достатніми для прийняття рішення у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений ПДР, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.

Згідно з п. 1.10 ПДР дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Пунктами 1.3 і 1.9 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на ПДР.

Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч (п. 16.13 ПДР).

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачено відповідальнсть водія за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з вимогами п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі освідченні водія відповідної категорії, повторно протягом року.

Згідно з вимогами п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 593791 від 17.02.2026, ЕПР1 № 593767 від 17.02.2026, ЕПР1 № 593744 від 17.02.2026; схемою місця ДТП від 20.01.2026, на якій зафіксовано обстановку місця подій; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , за змістом яких вона була свідком ДТП на перехресті вулиць Покровської/Домбровського, а саме водій т/з Volkswagen на зелене світло світлофору повернув ліворуч, не пропустивши водія т/з Ford, яка рухалася прямо; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , яка вказала, що 20.01.2026 о 15 год. 04 хв. трапилося ДТП за її участю, водій автомобіля Volkswagen рухався не за правилами та здійснив удар в її транспортний засіб; довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії від 18.02.2026, згідно з якою водій ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії НОМЕР_3 терміном від 09.06.2023 по 09.06.2025 категорії «В», яке перебуває у статусі «підлягає вилученню»; постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2025 у справі 295/4943/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , оглянутими в судовому засіданні фототаблицями з місця події та відтвореним відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Зібрані докази, на переконання суду, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, є належними та допустимими.

Суддя неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі наявні у справі докази, дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.1.а, 2.10.а, 16.13. ПДР, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, дії останнього кваліфіковано правильно, вина особи доведена повністю.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким у даному випадку, зважаючи на санкцію статті ч. 5 ст. 126 КУпАП, є правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП по відношенню до ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Зважаючи на те, що суду не надано доказів належності правопорушнику на праві власності транспортного засобу, суд не вважає за можливе застосувати додаткове стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 126, 283 - 285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Справи № 295/3137/26, 295/3139/26, 295/3140/26 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі № 295/3137/26.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі у розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.