П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Моняка Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

04.02.2026 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №000824Е від 27.01.2026 вбачається, що «27.01.2026 о 10 год. 45 хв. на відстані 100 метрів до Державного кордону України на напрямку 336 прикордонного знаку здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України в Угорщину в пішому порядку поза межами пунктів пропуску, у складі групи осіб, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, в результаті чого був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування».

Заяви та клопотання.

10.02.2026 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а 11.02.2026 клопотання про відкладення розгляду справи.

27.02.2026 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подано до суду письмові пояснення (клопотання), у яких він просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , який періодично передавався ним в оренду. За твердженням захисту, зазначений автомобіль був переданий у тимчасове користування громадянину ОСОБА_2 27.01.2026 близько 04 год ОСОБА_1 отримав повідомлення від ОСОБА_2 про те, що останній перебуває за кордоном, а орендований автомобіль залишено в районі с. Саловка поблизу прикордонної застави.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до своїх знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з проханням допомогти йому дістатися до місця знаходження автомобіля та повернути його. Після прибуття до автомобіля, який знаходився біля прикордонної частини, вони були зупинені працівниками прикордонної служби.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 не мав жодного умислу чи наміру на незаконне перетинання державного кордону України, а його дії були зумовлені виключно необхідністю повернення належного йому транспортного засобу. Також вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту перетинання кордону чи спроби такого перетинання, а також не містять відомостей про конкретні обставини затримання.

З огляду на викладене, захисник просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників справи, надані в судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Моняк Р.В. просили закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 пояснив суду, що являється власником транспортного засобу марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , який був переданий ним в оренду ОСОБА_2 27.01.2026 близько 04 год ОСОБА_1 отримав повідомлення від ОСОБА_2 про те, що останній перебуває за кордоном, а орендований автомобіль залишено в районі с. Саловка поблизу прикордонної застави.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до своїх знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з проханням допомогти йому дістатися до місця знаходження автомобіля та повернути його. Після прибуття до автомобіля, який знаходився біля прикордонної частини, вони були зупинені працівниками прикордонної служби.

Жодного умислу чи наміру на незаконне перетинання державного кордону України ОСОБА_1 не мав, а його дії були зумовлені виключно необхідністю повернення належного йому транспортного засобу.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили обставини, на які посилався ОСОБА_1 , а саме те, що його перебування поблизу прикордонної смуги було зумовлено наміром повернути належний йому транспортний засіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску без відповідних документів, або з використанням підробленого документа чи такого, що містить недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у вчиненні активних дій, безпосередньо спрямованих на перетин або спробу перетину державного кордону (формальний склад).

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 цієї статті.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, речовими доказами, показаннями технічних засобів фото- і відеофіксації, іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що вони містять: протокол про адміністративне правопорушення; протокол затримання ОСОБА_1 ; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; рапорт старшого інспектора прикордонної служби групи АЮД ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; схему щодо виникнення обстановки прикордонного загону «Саловка».

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, які саме дії ОСОБА_1 були розцінені як спроба незаконного перетинання державного кордону України. У ньому відсутній опис безпосередніх активних дій, спрямованих на перетин кордону, не зазначено точного місця затримання, а також не наведено фактичних даних, на підставі яких посадова особа дійшла висновку про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Доказів того, що ОСОБА_1 здійснив спробу незаконно перетнути державний кордон України до Угорщини в пішому порядку поза пунктом пропуску та у складі групи осіб, матеріали справи не містять.

Сам по собі факт перебування особи на відстані близько 100 метрів від лінії державного кордону України без встановлення інших об`єктивних дій, безпосередньо спрямованих на його перетин, не утворює об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП. Лише перебування поблизу державного кордону не може свідчити про спробу його незаконного перетину.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили обставини, на які посилався ОСОБА_1 , а саме те, що його перебування поблизу прикордонної смуги було зумовлено наміром повернути належний йому транспортний засіб. Пояснення ОСОБА_1 є послідовними, логічними та узгоджуються між собою і з показаннями свідків. Іншими належними та допустимими доказами вони не спростовані.

Крім того, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2026 у справі №308/1866/26 провадження відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.204-1 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказані обставини свідчать про те, що судом уже надано оцінку події, яка інкримінувалася як вчинена групою осіб, та встановлено відсутність у діях іншого учасника ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП. За таких умов твердження про вчинення правопорушення саме «групою осіб» не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Зазначення у протоколі про нібито вчинення правопорушення групою осіб без підтвердження цього іншими доказами є припущенням. Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Пунктом 2 ст.129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів лише за умови його відповідності вимогам ст.ст.254256 КУпАП. Відповідно до ст.ст.254, 279 КУпАП розгляд справи здійснюється в межах протоколу, який є підставою для притягнення особи до відповідальності. Однак у даному випадку протокол не містить повного і конкретного викладення суті інкримінованого діяння, що виключає можливість визнання його належним та достатнім доказом вини.

Згідно зі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Частинами 1, 2 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вина особи має бути доведена на підставі достатньо переконливих, чітких і узгоджених доказів, які не залишають місця для розумного сумніву. Для дотримання стандарту доказування «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту; необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів був усунутий належними доказами.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, суд не вправі самостійно відшуковувати докази винуватості особи, перебираючи на себе функції сторони обвинувачення.

З огляду на викладене, суд доходить переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, належними, допустимими та достатніми доказами не доведена, а матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо наявності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.2 ст. 204-1, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за частиною 2 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олена ГОЛЯНА