Справа № 344/4620/26
Провадження № 3/344/1549/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Андрусів Л.М, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 154 від 03.03.2026 року, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин, а саме 01.04.2024 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 , якій роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, вину у вчиненому правопорушенні не визнала. Додала, що не бажає скористатися допомогою адвоката. Пояснила суду, що на той період вона перебувала в декретній відпустці та не мала доступу до комп`ютера. Зазначила, що в неї була маленька дитина на руках і хворий батько, тому їй було не до того. Її начальник телефонував та сказав, що потрібно подати декларацію за 2022 рік. Також, за три дні до 31 березня 2024 року, їй повідомили, що потрібно подати декларацію за 2023 рік. Однак, вона не мала такої змоги, тому попередила, що подасть 01 квітня 2024 року.

Прокурор Мельник І.Л. під час розгляду справи зазначив, що обставини на, які вказує ОСОБА_1 не є поважними причинами щодо неподання декларації вчасно. Окрім того, законом визначено чіткі строки подання декларації, яких вона, як державний службовець повинна дотримуватись. Просив ОСОБА_1 визнати винною та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно ч. 1 ст. 45 цього Закону, особи зазначені пункті 1, підпунктах "а", "в"-" ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з вимог роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо фінансової доброчесності застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» щодо заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.11.2023 № 4, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 статті 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком.

Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до витягу із розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 178-к від 25.05.2016 року «Про переведення працівників апарату облдержадміністрації» ОСОБА_1 , переведено із посади консультанта сектору режимно-секретної роботи апарату обласної державної адміністрації на рівнозначну посаду головного спеціаліста сектору режимно-секретної роботи апарату обласної державної адміністрації.

За таких обставин, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, як на державного службовця.

Згідно з відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно, а саме 01.04.2024 року подала щорічну декларацію за 2023 рік.

Відповідно до посадової інструкції державного службовця від 20.03.2025 року ОСОБА_1 була ознайомлена з її умовами про, що свідчить її особистий підпис.

Також, до матеріалів справи було долучено особову картку державного службовця.

Згідно з повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з додатком послідовності дій користувача «Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , зазначено, що 30.01.2024 року користувач ОСОБА_1 заходила у свій особистий кабінет 30.01.2024 року та 01.04.2024 року.

Окрім того, усі доводи ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю доведена та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, ставлення винної до вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У той же час будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять.

Керуючись ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 280, 83-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення згаданого вище строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Людмила АНДРУСІВ