Житомирський апеляційний суд
Справа №272/816/25 Головуючий у 1-й інст. Волков І. М.
Номер провадження №33/4805/292/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 16.07.2025 в м Андрушівка по вул Белінського, 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем PEUGEOT 406, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.Зокрема, зазначає, що направлення до найближчого закладу охорони здоров`я йому не вручалося, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я він не відмовлявся. Також вказує, що відеозапис з нагрудної камери поліцейських не містить фіксації вручення йому направлення до медичного закладу та його відмови від проходження огляду у такому закладі. Направлення на медичний огляд датоване наступною добою після зупинки транспортного засобу, що виключає можливість встановлення стану сп`яніння на момент керування. Крім того, посвідчення водія на право керування транспортними засобами не вилучалося та не направлялося до ТСЦ на зберігання, а зазначеним обставинам суд першої інстанції належної правової оцінки не надав. Окрім цього, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням встановленого порядку, оскільки за відсутності безперервної відеофіксації не було залучено свідків. При цьому протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може вважатися беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув судовий збір, оскільки відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від його сплати.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №757767 від 16.07.2025 вбачається, що 16.07.2025 в м Андрушівка по вул Белінського, 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем PEUGEOT 406, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №757767 від 16.07.2025 (а.с.2); розпискою про передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2025 (а.с.6); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.7); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.8); довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом (а.с.10) ; відеозаписом події (а.с.11).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була обумовлена порушенням ним Правил дорожнього руху, про що його проінформовано працівниками поліції. Крім того, водій рухався під час дії комендантської години. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому запропоновано працівником поліції пройти відповідний огляд як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я. Проте від проходження огляду на стан сп`яніння в будь-який спосіб водій відмовився. ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, від підпису в протоколі та інших адміністративних матеріалах він відмовився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом.

Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП, працівниками поліції не допущено.

Враховуючи, що під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, то присутність свідків у даному випадку не була обов`язковою, про що водій неодноразово повідомлявся працівниками поліції.

Посилання ОСОБА_1 на невручення направлення до закладу охорони здоров`я та розбіжності у часі його складення не спростовують встановленого факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта щодо невилучення посвідчення водія не впливають на висновки суду та не виключають наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Посилання апелянта на звільнення від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним, оскільки зазначена пільга застосовується у справах, пов`язаних із захистом прав особи у відповідному спеціальному статусі. Дана справа стосується оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та не пов`язана з реалізацією чи захистом прав апелянта як суб`єкта, визначеного зазначеною нормою.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Надані ОСОБА_1 медичні документи та його посилання на неможливість у зв`язку з накладеним стягненням виконувати обов`язки військової служби, пов`язані з керуванням транспортними засобами, не можуть бути враховані апеляційним судом, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та не передбачає можливості пом`якшення призначеного адміністративного стягнення з огляду на стан здоров`я особи чи характер її службових обов`язків.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич