Справа №468/2158/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про адміністративне правопорушення за ст. 164-14 ч.3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна справа за 164-14 ч.3 КУпАП, відносно правопорушника

ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , яка згідно наказу начальника Відділу культури ВК Баштанської МР від 28.01.2028 № 15 визначена уповноваженою особою для організації та проведення закупівель та оприлюднення необхідної інформації про закупівлі в електронній системі закупівель, та яка згідно підпункту 4.2 розділу 4 Положення про уповноважену особу Відділу розвитку культури і туризму виконавчого комітету Баштанської міської ради Миколаївської області, затвердженого наказом начальника Відділу культури ВК Баштанської МР від 28.01.2025 № 14, та пункту 4 частини десятої статті 11 Закону України «Про публічні закупівлі» забезпечує рівні умови для всіх учасників процедур закупівель/спрощених закупівель, об`єктивний та чесний вибір переможця процедури закупівлі, 09.07.2025 за адресою: вул. Ювілейна, 68, м. Баштанка. Баштанський р-н, Миколаївська обл., не відхилила тендерну пропозицію учасника ФОП ОСОБА_3 як таку, що не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації.

До суду ОСОБА_2 з`явилась, вину свою не визнала. В судовому засіданні пояснила, що протокол складений з грубими помилками, та фабула протоколу від 18.09.2025 року виписана не коректно та не професійно та не відповідає дійсним обставинам. Вона не визначалась уповноваженою особою згідно наказу Відділу Культури ВК Баштанської МР від 28.01.2028 року, так як вказана дата місяць та рік ще не наступили. Просила закрити провадження по вказаній справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, так як викладені в протоколі обставини не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 164-14 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Диспозицією ч.3 ст. 164-14 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель відповідно до вимог закону; застосування конкурентного діалогу або торгів з обмеженою участю, або переговорної процедури закупівлі на умовах, не передбачених законом; невідхилення тендерних пропозицій, які підлягали відхиленню відповідно до закону; відхилення тендерних пропозицій на підставах, не передбачених законом або не у відповідності до вимог закону (безпідставне відхилення); укладення з учасником, який став переможцем процедури закупівлі, договору про закупівлю, умови якого не відповідають вимогам тендерної документації та/або тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі; внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених законом; внесення недостовірних персональних даних до електронної системи закупівель та неоновлення у разі їх зміни; порушення строків оприлюднення тендерної документації.

Норма частини 3 статті 164-14 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

В судовому засіданні встановлено, що працівником управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області при винесенні протоколу про адміністративне правопорушення не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ( внесено до протоколу відомостей які не відповідають дійсності) та свідчать про наявність чи відсутність вини порушника.

Неодноразово Баштанським районним судом Миколаївської області було винесено Постанови про повернення адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , на доопрацювання у зв`язку з суттєвими недоліками у протоколі, які при черговому направленні до суду не були виправлені.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях порушника складу адміністративного правопорушення неможливо, оскільки працівником відділу контрою у сфері закупівель, не було надано жодних доказів на його підтвердження.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суд враховує правову позицію, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 164-14 КУпАП, не є доведеною.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164-14 ч.3 КУпАП, до Управління офісу Держаудитслужби в Миколаївській області - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Баштанський районний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: