КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/371/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участю представника координаційно-моніторингової митниці Ткаченко О. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бойко Анастасії Вадимівни, в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Матвєєвої Ю. О.

від 27 червня 2025 року

у справі № 761/19845/25 Шевченківського районного суду міста Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівник ТОВ «Струм Авто» (, вул. Отамана Чепіги, 112-Е, м. Одеса,), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків товару, що становить 8 034 грн 35 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2025 року виправлено описку, що міститься у абзаці першому резолютивної частини постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2025 року у справі № 761/19845/25 та викладено у наступній редакції: « ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 8 034,35 грн.».

На постанову від 24 вересня 2025 року захисник Бойко А. В., в інтересах ОСОБА_1 , 06.10.2025 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у даній справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України.

Стверджує, що суд першої інстанції не довів наявність у її діях обов`язкової суб`єктивної ознаки - умислу, який є необхідним для кваліфікації за даною статтею. Зазначає, що декларування здійснювалося на підставі офіційних товаросупровідних документів (інвойс № 1725, CMR № 2660345, експортна декларація), які містили ідентичні відомості про 2015 рік виготовлення автомобіля BMW X3. Наголошує на тому, що навіть на заводському шильдику транспортного засобу та в технічній експертизі ТОВ «Фаст Драйв» №366-03 зазначено 2015 рік, що виключало будь-які сумніви у неї як декларанта. Скаржник вважає посилання суду на лист ТОВ «АВТ Баварія Україна» безпідставним, оскільки товариство не є заводом-виробником чи експертною установою. Вказує на відсутність економічного мотиву, оскільки завищення віку авто не призводить до суттєвої вигоди, а розрахунки митниці щодо недобору є суперечливими. Підкреслює, що посадова особа митного органу в порушення ст. 516 МК України не призначала офіційну експертизу для встановлення року випуску. Стверджує, що маркування «14» на склі є особливістю внутрішнього обліку виробника і не може бути єдиним доказом вини. Наполягає, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях та інформації з інтернет-ресурсів, що не відповідає принципу «поза розумним сумнівом». Апелянт вважає, що діяла сумлінно в межах ст. 263 МК України, спираючись на узгоджені між собою документи.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу представник Координаційно-моніторингової митниці просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів, а постанову суду залишити без змін, вважаючи її законною.

Зазначає, що заявлення в ЕМД № 25UA26U9 відомостей про 2015 рік виготовлення не відповідало фактичним даним, встановленим під час митного огляду. Вказує, що на лобовому склі та пасках безпеки містилася відмітка «14», що прямо суперечило декларації. Наголошує, що за офіційною інформацією офіційного імпортера, отриманою з бази даних заводу-виробника, роком виготовлення за VIN-кодом НОМЕР_2 є 2014 рік. Митниця підкреслює, що недостовірні відомості призвели до заниження акцизного податку на 8 034,35 грн через невірне застосування вікового коефіцієнта згідно з п. 215.3.5-1 Податкового кодексу. Вважає посилання захисту на довідку ТОВ «Фаст Драйв» неспроможним, оскільки вона не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи КТЗ. Звертає на те, що у розпорядженні ОСОБА_1 було свідоцтво про реєстрацію, де датою першої реєстрації вказано 21.10.2014, що юридично унеможливлює випуск авто у 2015 році.

Представник координаційно-моніторингової митниці Ткаченко О. В. заперечив проти доводів апеляційної скарги, просила постанову суду залишити без змін. Зауважив, що у розпорядженні ОСОБА_1 було свідоцтво про зняття з реєстрацію, де датою першої реєстрації вказано 21.10.2014, що юридично унеможливлює випуск авто у 2015 році. Оскільки такий документ поданий саме ОСОБА_1 під час митного оформлення, вона не могла не знати про рік виготовлення авто.

Захисник апелянта - адвокат Бойко А. В. у судове засідання після оголошеної перерви не з`явилась, надавши клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість у невідкладних слідчих діях та незабезпечення перекладу документів. Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його задоволення, оскільки адвокатом не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин неявки та факт його безпосередньої участі у слідчих діях. Зважаючи на те, що захист інтересів ОСОБА_1 здійснює також адвокат Коротня П. В., який також не прибув у судове засідання та не повідомив про причини неявки, ураховуючи що переклад запитуваного документа, що був поданий ОСОБА_1 під час митного оформлення та наявний у матеріалах справи, забезпечений стороною Митниці, враховуючи строки розгляду та неповажність причин неприбуття, апеляційним судом завершено розгляд справи за наявного складу учасників без участі представників захисту.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторони захисту та представника координаційно-моніторингової митниці, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною п`ятою статті 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулює Митний кодекс України (далі - МК України). Відповідно до частини першої статті 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які Кодексом установлено адміністративну відповідальність.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що ним не регулюється, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Приписами КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9).

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону (стаття 486 МК України). Згідно зі статтею 489 МК України, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил за ст. 485 МК України, суд першої інстанції виходив із того, що вона вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення неправдивих відомостей щодо року виготовлення автомобіля BMW X3. Суд встановив, що заявлення 2015 року замість фактичного 2014 призвело до заниження акцизного податку на суму 8 034,35 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Склад зазначеного правопорушення передбачає, що особа діє умисно, тобто усвідомлено чинить дії, спрямовані на уникнення сплати митних платежів у повному обсязі. Об`єктивна сторона полягає у фактичному поданні митному органу документів або відомостей, що не відповідають дійсності, що створює умови для неправомірного заниження податкового зобов`язання.

Встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 28.03.2025 керівником ТОВ «СТРУМ АВТО» ОСОБА_1 до відділу митного оформлення № 4 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці з метою митного оформлення у митному режимі імпорт заявлено товар: «Легковий автомобіль BMW X3 XDRIVE 20D, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення - 2015». Відомості про рік виготовлення були занесені до графи 31 ЕМД № 25UA26U9. Відповідно до графи 47 зазначеної декларації, декларантом нараховано митні платежі на суму 232 697,00 грн, де акцизний податок розраховано за ставкою 675 EUR за 1000 см?, виходячи з вікового коефіцієнту (К вік) рівним 9.

Разом з ЕМД декларантом було надано рахунок-фактуру від 18.12.2024 № 1725 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 13.12.2024 № НОМЕР_3 . Проте, в ході здійснення митних формальностей Координаційно-моніторинговою митницею було виявлено ознаки надання недостовірних відомостей.

Зокрема, за результатами перевірки VIN-коду на ресурсі exist.ua та звернення до офіційного імпортера ТОВ «АВТ БАВАРІЯ УКРАЇНА» (відповідь № 257 від 14.04.2025) встановлено, що згідно з базою даних заводу-виробника фактичним календарним роком виготовлення автомобіля є 2014 рік. Вказане підтверджується також Актом митного огляду № 25UA26U9 від 24.04.2025, згідно з яким на лобовому склі та пасках безпеки транспортного засобу міститься маркування «14».

Згідно з п. 215.3.5-1 Податкового кодексу України, ставка акцизного податку визначається за формулою, де одним із ключових елементів є коефіцієнт «К вік» - кількість повних календарних років з року, наступного за роком виробництва. При заявленні 2015 року виробництва при оформленні у 2025 році «К вік» становить 9. Однак, при встановленому 2014 році виробництва «К вік» дорівнює 10. Внаслідок невірного зазначення року виготовлення сума акцизного податку та ПДВ була занижена на 8 034,35 грн.

Об`єктивною стороною правопорушення у даній справі є факт заявлення в митній декларації року виготовлення «2015» замість документально підтвердженого «2014», що є наданням неправдивих відомостей для визначення розміру митних платежів.

Суб`єктом правопорушення є директор ТОВ «СТРУМ АВТО» ОСОБА_1 , яка відповідно до п. 43 ст. 4 та ст. 266 МК України, як керівник підприємства та декларант, несе персональну відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у митній декларації. Як професійний учасник зовнішньоекономічної діяльності, вона зобов`язана була діяти сумлінно та перевірити відповідність даних у наданих документах фактичним характеристикам товару.

Суб`єктивна сторона вчиненого правопорушення характеризується прямим умислом. Суд апеляційної інстанції вважає доводи захисту про відсутність вини неспроможними, виходячи з наступного. До митного оформлення ОСОБА_1 було особисто подано «свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 » (корейська форма № 20). За результатами офіційного перекладу вказаного документа (довідка про зняття з обліку) встановлено, що дата першої реєстрації цього автомобіля - 21.10.2014.

Відповідно до положень «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» та сталої практики митного регулювання, рік виготовлення транспортного засобу за жодних обставин не може бути пізнішим за дату його першої реєстрації. ОСОБА_1 , володіючи оригіналом документа, де чітко вказана реєстрація авто у жовтні 2014 року, не могла не усвідомлювати, що заявлення в митній декларації 2015 року виробництва є поданням завідомо неправдивих відомостей.

Незважаючи на повну інформованість про фактичну дату експлуатації авто, ОСОБА_1 свідомо обрала рік виготовлення «2015», що дозволило штучно зменшити віковий коефіцієнт та ухилитися від сплати належних платежів у сумі 8 034,35 грн. Твердження захисту про те, що вона покладалася на шильдик або технічну довідку ТОВ «Фаст Драйв», не звільняють її від відповідальності, оскільки первинний реєстраційний документ (Title), поданий нею ж, прямо вказував на 2014 рік. Умисел у даному випадку підтверджується цілеспрямованим ігноруванням даних про першу реєстрацію на користь відомостей, що дозволяють мінімізувати податкове навантаження.

Таким чином, висновок щодо наявності умислу в діях апелянта є логічним та обґрунтованим. Сукупність досліджених матеріалів (Протокол про ПМП № 0054/ПА126000/2025, ЕМД № 25UA26U9, акт митного огляду, лист імпортера та переклад корейського свідоцтва про реєстрацію) у своїй взаємоузгодженості доводять вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

Дії апелянта свідчать про свідоме вчинення протиправного діяння з метою зменшення розміру митних платежів, що повністю відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України. Підстав для закриття провадження у справі суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Бойко Анастасії Вадимівни, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова