Справа № 755/447/26
Провадження №: 3/755/467/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2026 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

установив:

Суддею визнано доведеним, що ОСОБА_1 03.01.2026 року о 15 годині 00 хвилин в м. Києві, на вул. Русанівська набережна, 10, керуючи транспортним засобом марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , під час здійснення маневру повороту ліворуч, перетинаючи подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху, створила перешкоду для руху транспортному засобу марки «Buick», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду в попутному напрямку прямо, внаслідок чого відбулось зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 10.1, 10.4, 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання водійка ОСОБА_1 не з`явилась, в матеріалах справи містяться її письмові пояснення, де вона просила у разі притягнення до адміністративної відповідальності не позбавляти її права керування.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Ясиновський П.В. підтвердив наявність вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та просив не позбавляти її права керування.

У судовому засіданні інший учасник дорожньо-транспортної пригодиОСОБА_2 вважав винуватою в дорожньо-транспортній пригоді водійку ОСОБА_1 , яка порушила п. 10.1 та п. 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України, та він не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 - Мозолевська В.В. підтримала позицію водія ОСОБА_2 та просила врахувати висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження № ВЕД-03/26 від 06.02.2026 року, відповідно до якого водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з транспортним засобом марки «BMW», водій якого порушив п.п. 10.1, 34 (дорожня розмітка 1.3) ПДР.

Вислухавши позицію захисника ОСОБА_1 - адвоката Ясиновського П.В, пояснення іншого водія ОСОБА_2 та позицію його адвоката Мозолевської В.В., дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як наголошується в ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 10.1 Правил дорожнього руху України визначає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Тобто, вимога п. 10.1 Правил дорожнього руху України передбачає повну відповідальність водія, який розпочинає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. Крім того, згідно з пунктом 1.4 кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники руху виконують ці правила.

Так, перестроювання це зміна в процесі руху положення транспортного засобу в межах поперечного профілю проїзної частини, пов`язане зі зміною смуги руху. Виконання перестроювання умовно розділяються на два етапи: подача попереджувального сигналу і сам маневр. Подача попереджувального сигналу виконується відповідно до вимог пунктів 9.3 та 9.4. Однак, подача попереджувального сигналу жодних переваг в русі не надає, а лише інформує інших учасників дорожнього руху про намір виконати маневр. Відповідно до п. 10.3, водій, починаючи перестроювання, має обов`язково переконатися, що не буде створена небезпека для руху тим транспортним засобам, на смугу руху яких водій буде перестроюватися. У разі виникнення небезпечної ситуації, водій, який перестроюється, повинен відмовитись від зміни смуги руху.

Відповідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Таким чином, огляду на вимоги п. 10.4, а також 9.3 та 9.4 Правил дорожнього руху України, водій, для здійснення маневру повинен подати попереджувальний сигнал, своєчасно зайняти відповідну смугу - крайню праву (для повороту праворуч) або крайню ліву (для повороту ліворуч або розвороту).

Відповідно до норм п. 34 Правил дорожнього руху України дорожня розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, що мають чотири і більше смуг або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами, та складається з двох паралельних суцільних ліній, перетин яких забороняється як для виконання обгону, так і для виконання повороту ліворуч або розвороту.

Як було встановлено з матеріалів справи та пояснень обох водіїв, водійка транспортного засобу марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в крайній лівій смузі, здійснила маневр повороту ліворуч, перетнувши подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, що свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.4, 34 Правил дорожнього руху України.

Дане підтверджується відеозаписом з камери спостереження, а також висновком експерта № 20 від 28.02.2026, де зазначено, що водій автомобіля «BMW Х4», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п. 10.1 ПДР та вимогами дорожньої розмітки 1.3 ПДР України.

Таким чином, приходжу до висновку, що водійка транспортного засобу марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 дійсно порушила п.п. 10.1, 10.4, 34 (1.3 дорожньої розмітки) Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Суддею при винесенні постанови враховуються також положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до загальних положень ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, враховуючи викладене, суддя вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи обставини правопорушення, докази наявні у матеріалах справи, суддя дійшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкцій ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі ставки, визначеної п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 665 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 124, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Роз`яснити, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М. Сазонова