Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6908/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Номер провадження №33/4805/610/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кузнецов Д. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Кузнецов Д.В., за участі ОСОБА_1 , захисника Антонюка П.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Антонюка Павла Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 10.12.2025 о 08:03 по вул. Михайла Драгоманова, 10 у м. Звягелі ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Антонюк П.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, вказане також відсутнє на відеозаписах, за кермом була його дружина, яка була допитана в якості свідка в суді першої інстанції. Також зазначив, що від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся, наполягав на цьому, пропонував, щоб дружина доставила його до медичного закладу, на що працівники поліції відмовилися. Вважає, що вимога про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була лише приводом для отримання його відмови та складання матеріалів. Після добровільної згоди ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, він був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також посилався, що виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння не перевірялися, що свідчить про упередженість працівника поліції, безпідставність зупинки, розбіжності у часі та місці зупинки транспортного засобу, відеозапис не є безперервним. Також подав доповнення, в яких повідомив про скасування постанови поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП, вказуючи на додаткову відсутність доказів керування.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, про поважність причин неявки не вказував.

Захисник Антонюк П.Г. надіслав до суду заяву про прохання розглянути справу у порядку письмового провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність апелянта та його захисника, що відповідає ч.6 ст.294 КУпАП, зважаючи на стислі строки розгляду справ такої категорії та їх позицію.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 ПДР, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статей 283, 284 КУпАП.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №536402 від 10.12.2025 вбачається, що 10.12.2025 о 08:03 по вул. Михайла Драгоманова, 10 у м. Звягелі ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6 І-го розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Відповідно до п.7 І-го Розділу Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.12.2025 (а.с.3); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.4); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.5); довідкою Звягельського РВП про відсутність повторності правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6313944 від 10.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 за ст.125 КУпАП (а.с.7), наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.8).

Також судом першої інстанції була допитана свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , та пояснила, що 10.12.2025 о 08:03 на трасі Київ-Чоп, поблизу м. Звягеля, вона керувала транспортним засобом Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 , на пасажирському сидінні перебував її чоловік ОСОБА_1 , який не перебував ні в стані наркотичного, ні алкогольного сп`яніння. Працівники поліції безпідставно заявили вимогу її чоловіку щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Хоча така вимога була незаконною, однак ОСОБА_1 не відмовлявся пройти такий огляд. На запитання суду, чому на відеозаписі після зупинки працівниками поліції транспортного Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 видно, що за кермом автомобіля був її чоловік ОСОБА_1 , а свідок вказує, що автомобілем керувала саме вона? Свідок пояснила, що після зупинки автомобіля вона пересіла з водійського місця на пасажирське місце. На запитання суду навіщо свідок пересідала з водійського місця, свідок відповіді не надала.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені і зібрані у визначеному процесуальним законом порядку.

З приводу апеляційних доводів про відсутність в матеріалах справи доказів керування ним транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами, зокрема, наявними у матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції.

Так, з матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що в крайній лівій полосі дороги рухається транспортний засіб Soul, д.н.з. НОМЕР_1 , за яким починають слідувати працівники поліції, автомобіль розвертається та зупиняється на узбіччі дороги (файл (4)). Після зупинки транспортного засобу до сторони водія підходить працівник поліції, а з пасажирського місця виходить особа жіночої статі (файл (6) час 08 год. 05 хв.). Працівниками поліції було встановлено, що за кермом перебуває ОСОБА_1 , який відмовився вийти з авто, для спілкування з працівниками поліції привідкрив лише вікно зі сторони водія. Працівники поліції повідомили про наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння пальців рук (файл (7) час 08 год. 16 хв.), та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі охорони здоров`я. В подальшому ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі, на що останній погоджувався, але просив, щоб його до лікарні доставила дружина в його автомобілі, на що працівники поліції неодноразово роз`яснили вимоги Інструкції та необхідність доставки його до лікарні саме поліцейськими. В ході тривалих пропозицій пройти огляд ОСОБА_1 не реагував, ухилявся, в черговий раз відмовився виконати вимогу працівника поліції пересісти в службове авто для доставки його медичного закладу, тому вказана поведінка водія була розцінена як фактична відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції роз`яснили наслідки такої відмови, оголосили права, передбачені законодавством, та ознайомили зі складеними щодо нього адміністративними матеріалами за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який опосередковано узгоджується із наданими відеозаписами, а доводи скаржника у цій частині суд вважає необґрунтованими та розцінює як намагання уникнути притягнення до адміністративної відповідальності. Як видно із відеозапису працівники поліції слідували за транспортним засобом та після зупинки одразу підійшли до авто, який зупинився ще з включеним світлом фар, що вказує на щойний рух автомобіля, на місці водія якого перебував ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_2 одразу вийшла до працівників поліції. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт нещодавнього керування транспортним засобом, чи його безпідставної зупинки.

Так само свідок ОСОБА_2 , яка спочатку була в салоні, а потім підійшла до поліцейських, також не заперечувала щодо керування транспортним засобом саме її чоловіком.

До показів свідка ОСОБА_2 , які надані на етапі судового розгляду, суд ставиться критично, у зв`язку із тим, що після зафіксованої на відеозаписах інциденту, свідок мала достатньо часу, щоб сформулювати в своїй свідомості виправдальну та зручну для водія неправдиву версію події, оскільки вона є дружиною ОСОБА_1 , особою заінтересованою у розгляді справи. Вказаний свідок на відеозапис нагрудних камер працівників поліції не заперечувала, що транспортним засобом тільки-но керував саме ОСОБА_1 , не зазначала, що вона керувала авто. Саме такі первинні покази свідка ОСОБА_2 і водія ОСОБА_1 , на думку суду, є найбільш правдивими та достовірними, оскільки особливість психіки людини в перші секунди, хвилини після події не дозволяє їй за короткий проміжок часу вигадати чи спотворити дійсність життєвої ситуації та створити неправдиве алібі для себе чи для свого чоловіка, та не встигає сформувати у своїй уяві хибну версію минулої поведінки та правдоподібно повідомити про неї допитувача. Тому первинні покази свідка ОСОБА_2 , які зафіксовані одразу на місці, на переконання суду, є найбільш правдоподібними та достовірними, та обґрунтовано враховано судом при розгляді справи.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 на момент його зупинки працівниками поліції 10.12.2025 транспортним засобом автомобілем Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 .

Доводи апелянта про відсутність підстав для зупинки автомобіля під його керуванням, спростовуються відеозаписом, на якому автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухається поза межами населеного пункту без ввімкнених денних ходових вогнів, що стало основою для складення відносно водія постанови серії ЕНА №6313944 від 10.12.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження.

Оскарження постанови поліцейського серії ЕНА №6313944 від 10.12.2025 за ст.125 КУпАП та її скасування не впливає на законність дій працівника поліції під час вирішення обґрунтованості зупинки водія та оголошення причини такої зупинки, і виявлення в ході спілкування ознак сп`яніння.

Долучена до справи копія рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 09.02.2026 про скасування постанови серії ЕН №6313944 від 10.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП за своїм змістом не пов`язана із преюдиційним встановленням незаконності зупинки водія, або дій щодо виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння, чи встановлення належного (дійсного) водія, а лише встановлює недостатність у відповідача доказів для суду про підтвердження керування водієм без ввімкнених денних ходових вогнів поза межами населеного пункту, щоб могло становити склад правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП.

Водночас будь-яких преюдиційних рішень суду та висновків про визнання неправомірними дій працівників поліції під час огляду водія на стан наркотичного сп`яніння до суду надано не було.

В будь-якому випадку наявність або відсутність, чи скасування в подальшому постанови про притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що було підставою для його зупинки, не звільняє особу від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у випадку пред`явлення такої вимоги працівником поліції при виявленні ознак сп`яніння та не є автоматичним наслідком для визнання неналежними всіх доказів, зібраних у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене і те, що існування передбачених ст.35 Закону України «Про національну поліцію» первинних підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 підтверджується наявними у цій справі доказами, то підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Стосовно висловлених заперечень ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до вищезазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП повинен містити ознаки сп`яніння, які поліцейський виявив у водія транспортного засобу, які стали підставою вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. При відсутності вказаних ознак сп`яніння відсутні правові підстави для огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння.

На виконання вказаних вимог Інструкції працівником поліції були виявлені у водія ОСОБА_1 , неодноразово оголошені йому та відображені в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. При цьому, посилання апелянта на не доведення у водія ознак сп`яніння є недоречним. Так, спочатку озвучені та в подальшому відображені поліцейським в протоколі ознаки сп`яніння не повинні підтверджуватися або доводитися окремими матеріалами справи, оскільки за пунктом 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають ті водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, іншими доказами підтверджувати ці ознаки не потрібно. Працівник поліції є тією уповноваженою законом особою, якій на місці зупинки надано дискреційну компетенцію виявляти такі візуальні ознаки сп`яніння у водія та пред`являти вимогу виконання пункту 2.5 ПДР пройти огляд.

Єдиним можливим способом спростування виявлених у водія ознак сп`яніння та висловлених підозр працівника поліції про перебування особи у стані сп`яніння є проходження цією особою такого огляду у встановленому законодавством порядку. Інших дієвих механізмів опротестування та доведення своєї позиції про повну тверезість водія правила дорожнього руху та діючий КУпАП не передбачають. Натомість пасивна відмова водія або ухилення від проходження медичного огляду з посиланням на відсутність ознак сп`яніння, буде становити невиконання пункту 2.5 ПДР та утворювати склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а фактично наполягав на цьому, є безпідставними та такими, що спростовуються дослідженим відеозаписом, з огляду на таке.

Так, згідно відеозапису на неодноразові тривалі пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку ОСОБА_1 наполягав аби його доставила дружина у їх автомобілі, вимогу пройти до службового автомобіля працівників поліції не виконував, що було правильно розцінене працівниками поліції як відмова від проходження огляду.

При тому, з цього ж відео вбачається, що працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 , що саме вони зобов`язані доставити водія до медичного закладу для проходження огляду.

Відповідно до вимог пунктів 8, 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Аналогічні положення закріпленні в частині 4 статті 266 КУпАП, яка прямо передбачає, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Самостійне прибуття водія до медичного закладу та проведення огляду без супроводу поліцейських або без їх присутності є грубим порушенням встановленого порядку та тягне за собою недійсність отриманих висновків (ст.266 КУпАП).

Тобто саме працівники поліції мали право доставити водія ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що увесь наданий відеофайл не є безперервним є слушними, однак зміст зафіксованих подій не викликає сумнівів того, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції категорично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі.

В цьому контексті суд звертає увагу на те, що пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків.

Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надавання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. При цьому переривання відеозапису для складання протоколу або інших дій, не пов`язаних із безпосереднім спілкуванням поліцейських із водієм чи іншими учасниками, не є процесуальним порушенням, яке б призвело до беззаперечної неналежності такого відеодоказу.

На думку суду, долучені до протоколу файли відеозаписів, на яких зафіксовані події зупинки транспортного засобу та спілкування із водієм ОСОБА_1 , відмова останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські, об`єктивно доводять факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та невиконання вимог пункту 2.5 ПДР. Відтак, зазначені доводи апелянта є безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами.

Посилання сторони захисту на розбіжності у часі керування, який зазначений в протоколі (08 год. 03 хв.) із часом, що зазначений в постанові про накладення адміністративного стягнення за ст.125 КУпАП (08 год. 49 хв.), має технічний характер та не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не спростовує сам факт виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння та фактичної відмови водія від проходження такого огляду, і порушення ним пункту 2.5 ПДР.

Аналогічним чином слід визнати необґрунтованими доводи апелянта про наявність розбіжностей у протоколі адміністративного правопорушення даних про місце його вчинення.

За даними протоколу подія відбулась по вул. Михайла Драгоманова10 в м. Звягель, а фактично зупинка транспортного засобу, як зазначив суд першої інстанції, відбулась на автодорозі М06 «Київ-Чоп», поблизу м. Звягель (координати: 50.619396, 27.611558), що правильно встановлено з матеріалів відеозапису та сервісу Google Maps, проте така відмінність пов`язана із неможливістю точної ідентифікації місця знаходження учасників події поза межами населеного пункту.

Тому такі похибки у координатах не є значними та не впливають на правильність кваліфікації правопорушення, і в сукупності з іншими доказами жодним чином не спростовують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Апеляційний суд не вбачає з боку судді першої інстанції самостійного відшукування доказів за допомогою сервісу Google Maps, оскільки вказане є загальнодоступною інформацією та може бути використане суддею для з`ясування місця вчинення правопорушення.

Наведені апелянтом доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Антонюка Павла Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2026 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: