Справа №: 669/7/26 Провадження № 3/669/25/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: судді Вишневського В.О.,

з участю: секретаря судового засідання Юрчук А.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Вальчук М.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого трактористом ТОВ «Україна 2001»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2025 року, близько 10 год 42 хв по вул. Центральна в с. Довгалівка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel» моделі «Zafira» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширення зіниць очей, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі КНП «Білогірська багатопрофільна лікарня» - відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР відмова особи, як керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він відмовився пройти освідування в медичному закладі на вимогу працівників поліції, оскільки вважав, що його зупинили безпідставно, жодних порушень Правил дорожнього руху з його боку не було.

Захисник адвокат Вальчук М.М. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що також подала письмове клопотання. Свою позицію захисник обґрунтувала тим, що з матеріалів справи не вбачається порушень Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 , які могли б бути підставою для його зупинки, а тому, на її думку, він не був зобов`язаний виконувати подальші вимоги працівників поліції, а складені щодо нього процесуальні документи не є належними та допустимими доказами вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначила, що долучений до справи відеозапис не містить зафіксованих ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а такі ознаки наведені лише у протоколі та направленні. Крім того, звернула увагу, що направлення на огляд було складено 06 грудня 2025 року о 11 год 15 хв, тобто через певний час після пропозиції пройти огляд, при цьому ОСОБА_1 з ним ознайомлено не було, що, на думку захисника, свідчить про недотримання встановленого порядку направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення було складено о 11 год 29 хв. До цього часу ОСОБА_1 повідомив працівника поліції про готовність пройти огляд у медичному закладі, що підтверджується відеозаписом. Проте працівник поліції проігнорував таке бажання.

Окрім того, вказала, що всупереч вимогам чинного законодавства про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність у матеріалах справи акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали та відеозаписи, з`ясувавши всі обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2 п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 розділу I вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу II Інструкції).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані сп`яніння та чи пройшов він у подальшому самостійного освідування.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 533136, складеного поліцейським сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області 06 грудня 2025 року о 11 год 29 хв відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 направлено на огляд до КНП «Білогірська багатопрофільна лікарня», однак такий не проводився через відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;

- даними відеозапису від 06 грудня 2025 року, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме зафіксована неодноразова вимога працівників поліції про доставлення останнього до КНП «Білогірська багатопрофільна лікарня» для проходження такого огляду, проте правопорушник не виконував правомірну вимогу поліції, обґрунтовуючи це тим, що йому не назвали причину зупинки .

Суд не приймає до уваги позицію представника ОСОБА_1 адвоката Вальчук М.М. про те, що відсутність належних підстав для зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не зобов`язувала його виконувати подальші вимоги працівників поліції, а складені щодо нього процесуальні документи не є належними та допустимими доказами вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також про те, що він погоджувався пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки ці обставини спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повідомлення працівниками поліції причин зупинки (при цьому названо кілька таких причин), вказівка на ознаки наркотичного сп`яніння у водія (поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, неприродна блідість обличчя), неодноразові вимоги працівників поліції щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі «Білогірська багатопрофільна лікарня», які правопорушник проігнорував, вважаючи, що йому не було повідомлено причину зупинки.

Разом із тим, з цього приводу суд також вважає за необхідне зазначити, що законність підстав зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП, а дії поліції щодо правомірності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема в адміністративному, з наданням суду відповідних доказів, на що у своїй постанові у справі № 680/495/24 звернув увагу Хмельницький апеляційний суд.

Також відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 лише один раз погодився проїхати до медичного закладу, проте в подальшому стверджував: «Якщо немає доказів, то я поїхав», «Мені треба їхати додому спати…».

Така поведінка правопорушника, на думку суду, свідчить про його свідоме небажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому суд звертає увагу на те, що пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду очевидною, тобто такою, що не викликала сумнівів щодо її дійсності.

Відмова ОСОБА_1 від проходження освідування в медичному закладі сама по собі є обставиною, яка спростовує необхідність вручення йому працівниками поліції направлення для проведення такого освідування.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130 ст. ст. 27, 30, 33-35, 248, 249, 251, 252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для стягнення (сплати) штрафу: (стягувач: Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, отримувач: ГУК у Хмел.обл/Хмельн.обл./21081300, код отримувача: (ЄРДПОУ) 37971775, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN):UA0022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, назва платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.

Реквізити для стягнення (сплати) судового збору: (стягувач: Державна судова адміністрація України(вул. Липська, 18/5 м. Київ), платіжні дані отримувача коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (ч. 2 ст. 308 КУпАП).

Строк звернення постанови судді до виконання становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повний текст постанови складено 18 березня 2026 року.

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ