П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №384/89/26

пров. № 3/384/29/2026

05 березня 2026 року с-ще Вільшанка

Суддя Вільшанського

районного суду

Кіровоградської області Сорокіна О.О.,

розглянувши (відповідно до закріпленого статтею 279 КУпАП порядку) у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Вільшанка Кіровоградської області справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райгород Кам`янського району Черкаської області, українця, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

- до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення ТЦК №3 від 25 лютого 2026 року, 24 лютого 2026 року о 20 год. 05 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи на посаді водія-електрика другого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у розташуванні взводу охорони в нетверезому стані, що підтверджується висновком №2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 24.02.2026 року лікарем-наркологом КНП «Вільшанська лікарня», відповідно до якого ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Правопорушення вчинено в період загальної мобілізації, визначеної Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку загальної мобілізації» від 14.01.2026 року, тобто під час дії особливого періоду. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , всебічно і об`єктивно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, які є належними та такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, надавши їм належну оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч.1 ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.

Усі військовослужбовці ЗСУ незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV.

Згідно ст. 241 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 20.04.2024 №111, солдата ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

З протоколу про адміністративне правопорушення ТЦК №3 від 25 лютого 2026 року вбачається, що 24 лютого 2026 року о 20 год. 05 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи на посаді водія-електрика другого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у розташуванні взводу охорони в нетверезому стані, що підтверджується висновком №2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 24.02.2026 року лікарем-наркологом КНП «Вільшанська лікарня», відповідно до якого ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Правопорушення вчинено в період загальної мобілізації, визначеної Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку загальної мобілізації» від 14.01.2026 року, тобто під час дії особливого періоду (а.с.1 - 3).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5, 8).

Отже, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності солдат ОСОБА_1 своїми умисними діями, усвідомлюючи їх характер, порушив військову дисципліну, завідомо знаючи про відповідальність та порушив імперативні вимоги статей 11, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, 5 Дисциплінарного Статуту ЗС України, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи ОСОБА_1 , ступеню його вини, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 665 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 280, 283, 285, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави на р/р UA0011513, отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг с-щеВільш/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37918230, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райгород Кам`янського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору на користь Державної судової адміністрації на р/р UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Орган, за матеріалами якого прийнято рішення: ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Строк звернення постанови до виконання - протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя О.О. Сорокіна