Справа № 944/827/26
Провадження №3/944/748/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2026 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Карпин І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українку, громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 16.02.2026 о 14:15 год, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів», під час прикордонного контролю на виїзд з України пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Республіки Польща для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 19.09.2023 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В процесі прикордонного контролю встановлено, що вона є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 15.03.2021 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених ПКМУ від 27.01.1995 №57, чим здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та письмові пояснення, в яких зазначила, що на даний час вона не працює та не має стабільного заробітку. Прибуття до суду потребує додаткових витрат, які для неї є фінансово обтяжливими. Під час проходження прикордонного контролю вона надала паспорт громадянина Республіки Польща, оскільки проживає там більше 15 років. На питання працівників прикордонної служби чи має вона паспорт громадянина України, вона відразу пред`явила його. Жодного умислу на незаконний перетин кордону України чи приховання громадянства України в неї не було. Її дії були наслідком неправильного розуміння порядку перетину кордону громадянином України, які мають також громадянство іншої держави. Під час перевірки поводилася коректно, перешкод працівникам прикордонної служби не чинила, всі документи надала добровільно. Раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, це її перше порушення. На даний час вона не працює та не має стабільного доходу, тому просить суд при розгляді справи врахувати її майновий стан, відсутність умислу та не судити строго, за можливості застосувати положення ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням. В подальшому зобов`язується дотримуватися вимог законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Громадянка України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів» всупереч ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 2 Закону України «Про громадянство України», ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» 09.12.2025 пред`явила для паспортного контролю на виїзд з України паспорт громадянина Республіки Польща для виїзду за кордон, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), внаслідок чого вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 001473 від 16.02.2026; копією паспорта громадянина Республіки Польща для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 19.09.2023 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 15.03.2021 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 .

В зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, вважаю, враховуючи особу порушника, характер вчиненого та матеріали справи про адміністративне правопорушення, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя І.М.Карпин