ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/1062/25 Номер провадження 23-з/814/6/26 Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М.,

з участю адвоката Мар`яш Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава заяву адвоката Мар`яш Л.В. про відвід судді Полтавського апеляційного суду Нізельковської Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Машівського районного суду Полтавської області від 16 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Захисник Мар`яш Л.В. в інтересах ОСОБА_1 оскаржила вказане судове рішення до Полтавського апеляційного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2026 року головуючим визначено суддю Нізельковську Л.В.

03 березня 2026 року під час апеляційного розгляду адвокат Мар`яш Л.В. заявила відвід головуючій по справі судді Нізельковській Л.В.

В обґрунтування зазначила, що під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 адвокатом було заявлено ряд клопотань (про дослідження доказів, допит працівника поліції, тощо) у задоволенні яких головуючим суддею було відмовлено.

Вважає, що таким чином суддя позбавила сторону захисту права на доступ до правосуддя та на справедливий судовий розгляд справи об`єктивним та безстороннім судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Мар`яш Л.В. на підтримання відводу, перевіривши доводи заяви про відвід судді Нізельковській Л.В., приходжу до такого.

Відповідно до приписів ч.2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

Згідно з ч.2 ст.7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому чинні процесуальні норми цього Кодексу не містять положень щодо обставин, які виключають участь судді в провадженні у справі про адміністративне правопорушення, підстав для відводу та порядку його вирішення.

Разом з тим, приписами ст.1 та ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, у випадках, коли положення КпАП України не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються основні засади судочинства України, передбачені у ст.129 Конституції України, розділі I Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.

Європейський суд з прав людини у п.66 рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява №4785/02) наголосив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Зазначені адвокатом Мар`яш Л.В. підстави для відводу судді Нізельковської Л.В. вочевидь не свідчать про упередженість чи небезсторонність судді, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України відносно ОСОБА_1 , а зводяться лише до незгоди щодо прийнятих суддею рішень під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, необхідне відмовити в задоволенні заяви про відвід судді Нізельковської Л.В.

Керуючись ст.7, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.1, ст.2 та ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката Мар`яш Лілії Валеріївни про відвід судді Полтавського апеляційного суду Нізельковської Ліліани Валентинівни у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.