П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2025 року о 15 годині 18 хвилин в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька, 39, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Мерседес», моделі «Бенс», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16, зі смуги поворот наліво здійснив поворот праворуч, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Джилі», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку.

При цьому обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п.2.3.б, п.10.1 та п. 11 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП .

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав фото, на яких зображені дорожні знаки, що визначають напрямок руху з кожної смуги на вказаному перехресті, оскільки відповідна інформація в порушення вимог відсутня у схемі місця ДТП. Зазначив, що виконував поворот праворуч з 2 смуги з права, з якої дозволено поворот праворуч. В цей час водій автомобіля Джилі з першого ряду поїхав прямо, в сторону Воскресенського мосту, в результаті чого відбулось ДТП.

Після зіткнення водій не зупинився та поїхав далі, пізніше водій Джилі повернувся назад.

Також допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що рухався по 2 смузі з права, оскільки перша зайнята припаркованими автомобілями. Зупинившись перед стоп-лінією перед ним було ще 2 автомобіля, коли загорівся зелений сигнал світлофора він розпочав рух і помітив, що вантажівка Мерседес, що їхала зліва несподівано почала повертати направо.

ОСОБА_3 зазначив, що намагався ухилитись від зіткнення з вантажівкою, однак не встиг і вантажівка врізалась йому в заднє крило. Вважає, що ОСОБА_1 починав рух із 3 смуги.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Ст. 124 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, схеми місця ДТП від 12 грудня 2025 року, яка складена з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 та з якої неможливо з`ясувати всіх обставин ДТП, на ній не вказані дорожні знаки, а також напрямок руху автомобілів; долучених письмових пояснень ОСОБА_1 , пояснень ОСОБА_3 , вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Таким чином, наведене свідчить про неправильність кваліфікації дій водія ОСОБА_1 у даному випадку, а тому підстави для притягнення його до відповідальності за порушення пп. 2.3б, 10.1 та 11 ПДР України відсутні.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на порушення ОСОБА_1 пп. 2.3б, 10.1 та 11 ПДР України, як про це зазначено у складеному відносно нього протоколі серії ЕПР1 № 538915 від 12 грудня 2025 року, а тому підстави для притягнення його до відповідальності за обставин, вказаних у такому протоколі, відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів. Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення. У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Так, згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Отже, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст., ст.124, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Денисов