Справа № 304/2828/25 Провадження № 3/304/165/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Порошково Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , стрільця ВЧ НОМЕР_2 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 012849Е від 03 грудня 2025 року видно, що того ж дня о 14.20 год ОСОБА_1 був виявлений та затриманий в межах контрольованого прикордонного району уповноваженими посадовими особами НОМЕР_1 прикордонного загону на околиці населеного пункту АДРЕСА_1 на відстані 7 000 м до державного кордону на напрямку 202 прикордонного знаку за вчинення спроби незаконного перетину державного кордону з України у Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон у пішому порядку, чим порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначені дії ОСОБА_1 в. о. начальника ВІПС ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП як перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що знаходився у селі Т.Пасіка та їхав на тракторі, коли його зупинили поліцейські та встановили, що він самовільно залишив військову частину. Тоді працівники поліції відвезли його на блокпост у місто Перечин, де прикордонники у свою чергу повезли на прикордонну заставу села Новоселиця, звідки передали до військової частини та з того часу він надалі проходить військову службу. При цьому будь-яких намірів перетину кордону у нього не було.

Заслухавши його пояснення, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи, уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, зібрано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 012849Е від 03 грудня 2025 року, протокол про адміністративне затримання від 03 грудня 2025 року та протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03 грудня 2025 року, фотокопія паспорту громадянина України, а також рапорт інспектора ОСОБА_3 від 04 грудня 2025 року та Схема затримання громадянина України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 012849Е від 03 грудня 2025 року, того ж дня о 14.20 год ОСОБА_1 був виявлений та затриманий в межах контрольованого прикордонного району уповноваженими посадовими особами НОМЕР_1 прикордонного загону на околиці населеного пункту Перечин Ужгородського району Закарпатської області на відстані 7 000 м до державного кордону на напрямку 202 прикордонного знаку за вчинення спроби незаконного перетину державного кордону з України у Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон у пішому порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Аналогічні відомості містить й протокол про адміністративне затримання від 03 грудня 2025 року.

З протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03 грудня 2025 року вбачається, що у громадянина ОСОБА_1 нічого не вилучалося.

Дослідивши вказані докази, суддя вважає, що такі не доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, оскільки не вказують на наявність у його діях прямого умислу на незаконний перетин Державного кордону України.

Так, протокол про адміністративне правопорушення та про адміністративне затримання від 03 грудня 2025 року доводить виключно факт перебування ОСОБА_1 у прикордонній смузі на напрямку 202 прикордонного знаку на відстані 7 000 м до лінії Державного кордону України.

При цьому з наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснення суддя встановив, що на блокпост до міста Перечин його привезли працівники поліції, які зупинивши у селі Т.Пасіка Ужгородського району керований ним трактор, встановили, що він самовільно залишив військову частину, а відтак будь-яких дій ОСОБА_1 , спрямованих на перетин кордону поза пунктами пропуску, у судовому засіданні не встановлено.

Крім того суддя зважає на те, що фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до правопорушення, яке ставиться йому у провину, судді не надано.

Окрім цього під час особистого огляду речей у громадянина ОСОБА_1 не було вилучено жодних речей та документів, які б могли свідчити про намір перетину державного кордону, зокрема документи для виїзду за кордон або ж іноземну валюту, тощо.

Виходячи з вищенаведених обставин суддя дійшов висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Саме по собі перебування ОСОБА_1 на відстані 7 000 м від лінії державного кордону, не може слугувати доказом наміру в нього незаконно перетнути Державний кордон України, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достовірними доказами, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.