Справа № 503/65/26
Провадження №3/503/128/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Калашнікова Т.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи, які надійшли від ВПД №1 Подільського РУП ГУ НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

-за ст. 124 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №566435 від 14.01.2026 року, «Водій ОСОБА_1 14.01.2026 року об 11 годині 50 хвилин у м. Кодима по вул. Богдана Сушинського, керуючи транспортним засобом «БАЗп 11183», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед з`їзду на ліву сторону дороги не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїла ДТП з автомобілем, який рухався в попутному напрямку «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого був завданий матеріальний збиток, чим порушила п.10.4 ПДР - Ін. порушення ПДР, порушення правил повороту праворуч та ліворуч, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП України».

Під час розгляду матеріалів справи у суді ОСОБА_1 свою вину у скоєнні ДТП не визнала, посилаючись на те, що дійсно 14.01.2026 року, керуючи автомобілем, рухалась по вул. Богдана Сушинського. Однак, остання повністю заперечувала викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, посилаючись на те, що вона, під`їжджаючи до подвір`я, здійснюючи маневр розвороту, такий маневр закінчила та зупинилась біля хвіртки, попередньо показуючи водію автомобіля «ВАЗ», якого бачила у дзеркало заднього виду, відповідний покажчик повороту. В свою чергу, він не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з її транспортним засобом.

Відповідно до п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.

Відповідно до ст.124 КУпАП складом адміністративного правопорушення є порушення учасниками дорожнього рухуправил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №566435 від 14.01.2026 року, «Водій ОСОБА_1 14.01.2026 року об 11 годині 50 хвилин у м. Кодима по вул. Богдана Сушинського, керуючи транспортним засобом «БАЗп 11183», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед з`їзду на ліву сторону дороги не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїла ДТП з автомобілем, який рухався в попутному напрямку «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого був завданий матеріальний збиток, чим порушила п.10.4 ПДР - Ін. порушення ПДР, порушення правил повороту праворуч та ліворуч, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП України».

Разом з тим, свідок ОСОБА_2 , будучи допитаним в судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, показав, що в момент даної дорожньо-транспортної пригоди знаходився на пасажирському сидінні у салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та чітко бачив, що перед здійсненням маневру розвороту, остання увімкнула відповідний показник, щоб стати біля подвір`я домоволодіння, подивилась у дзеркало заднього виду, переконавшись, що це буде безпечним, та закінчила маневр. Свідок додав, що зіткнення транспортних засобів відбулося вже біля подвір`я, а не на дорозі.

Відповідно дост.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данівстановлюютьсяпротоколом про адміністративне правопорушення, поясненнямиособи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-ікінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли сприяли настанню ДТП, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 не підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №566435 від 14.01.2026 року, схемою місця ДТП та поясненнями учасників ДТП.

З досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що обставини ДТП, викладені у протоколі, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а навпаки спростовуються як показами свідка ОСОБА_2 , сумніватись в правдивості та достовірності яких у суду підстав не має, так і змістом рапорту органів Національної поліції від 14.01.2026 року, за яким «14.01.2026 року о 11:56 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.01.2026 року о 11:50 за адресою: Подільський район м. Кодима, вулиця Елісеєва, 26. Заявниця водійка а/м «Лада Каліна» днз НОМЕР_1 + а/м «ВАЗ 2103» днз НОМЕР_2 . Заявник: ОСОБА_1 … Виїздом на місце події було встановлено, що водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рухався на автомобілі ВАЗ 2103 не дотримався безпечної дистанції та в`їхав в задню ліву частину автомобіля Лада Калина ДНЗ вн НОМЕР_3 вв під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ….».

Крім того, відповідно до п. 1 Розділу 9 Інструкції № 1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти, зокрема: транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення тощо.

До матеріалів справи додано схему місця ДТП від 14.01.2026 року, яка не містить інформації, необхідної для встановлення об`єктивних обставин ДТП.

Отже, піж час складання схеми не було встановлено сукупності обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАПта наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками, які настали.

Відтак, суд не вбачає достатніх та беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої встатті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року №12-рп/2011у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон протии Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга протии Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу відобов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суддя дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи докази, які безпосередньо були дослідженні у судовому засіданні, не є переконливими та об`єктивно не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності заперечує свою вину у інкримінованому їй порушенні та особисто надала належні та допустимі докази, що беззаперечно спростовують викладені у протоколі обставин.

За таких обставин, виходячи із положень ст.62 Конституції України, є підстави для закриття провадження у справ із гідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу данного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.251,256,283-285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, закрити, в зв`язку з відсутністю в діях останньої складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області.

Суддя Т.О. Калашнікова