Провадження № 33/4808/42/26
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Горина В.М.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Горина Василя Миколайовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за таких обставин: 22 червня 2025 року о 08 год. 58 хв. водій ОСОБА_1 в м. Рівне, по вул. Князя Володимира, 74, керував транспортним засобом марки «Nissan Terrano» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №504 від 22 червня 2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Горин В.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду не відповідає матеріалам і обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 із результатом не згідний, відмовився надавати пояснення за результатами огляду, оскільки просив провести аналіз крові, однак медичні працівники у цьому йому відмовили. У медичному закладі ОСОБА_1 під тиском працівників поліції погодився з результатом.

Звертає увагу, що протоколі немає посилання на докази винуватості.

Вказує, що в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про повірку приладу, а також відсутня роздруківка тесту огляду, а тому висновок лікаря складений на основі невстановленого приладу Драгер, та не містить інформації щодо кількості проміле в крові.

Наголошує, що право на правову допомогу ОСОБА_1 було проігнороване, оскільки працівник поліції переконував водія, що адвокат захищає його права лише в суді, а не під час зупинки транспортного засобу.

Також ОСОБА_1 не було оголошену змісту складеного протоколу та не оголошеного його права.

Адвокат Горин В.М. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Подав клопотання про відкладення справи у задоволенні якого відмовлено з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки справа в суді апеляційної інстанції перебуває з 13 листопада 2025 року.

Так судові засідання призначались на 02 грудня 2026 року, 17 грудня 2026 року, 19 січня 2026 року, 04 лютого 2026 року та відкладались через неявку ОСОБА_1 , або у зв`язку з поданими, адвокатом Горином В.М., клопотаннями про відкладення судового розгляду

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Також адвокатом Горином В.М. подано клопотання про зупинення провадження у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі.

Розглядаючи клопотання про зупинення провадження доходжу наступних висновків:

Відповідно до частини четвертої статті 277 цього Кодексу строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Так, зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на військовій службі не передбачено діючим КУпАП та можливе лише після внесення змін до КУпАП, оскільки кодексом передбачено випадки можливого зупинення розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення.

Аналогічна позиція щодо вказаного питання викладена в листі Верховного суду до апеляційних та місцевих судів загальної юрисдикції від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави для зупинення апеляційного провадження.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було забезпечено право на правову допомогу не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 червня 2025 року серії ЕПР1 №369329 (а.с. 1) 22 червня 2025 року о 08 год. 58 хв. водій ОСОБА_1 в м. Рівне, по вул. Князя Володимира, 74, керував транспортним засобом марки «Nissan Terrano» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №504 від 22 червня 2025 року. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором В1Р1Б1 УПП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Меньшовим І.О. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та надав пояснення: «з результатом не згідний».

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Твердження апелянта про те, що у протоколі немає посилання на докази винуватості не впливає на висновки суду щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а саме це, згідно п. 2.9. а Правил дорожнього руху йому ставиться у вину.

Також не є слушним твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було оголошену змісту складеного протоколу, оскільки ОСОБА_1 власноручним підписом підписав протокол та надав пояснення, що свідчить про те, що йому відомий зміст протоколу та він користується передбаченими законодавством правами.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Alcotest Drager 6820, акт підписав.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КП РОЦПЗН м. Рівне віл. Дубянська 64 (а.с. 5), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Як вбачається з висновку від 22 червня 2025 року № 504 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6) ОСОБА_1 на час огляду, а саме 22 червня 2025 року о 10 год. 25 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я лікарем, із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.

Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 із результатом не був згідний, відмовився надавати пояснення за результатами огляду, оскільки просив провести аналіз крові, однак медичні працівники у цьому йому відмовили не впливає на висновки суду. Стороною захисту не надано будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вважаю, що лікарем дотримано вимог Інструкції в частині проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

ОСОБА_1 пройшов огляд шляхом продування приладу Драгер за результатами огляду лікарем встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Лікарем було проведено достатню кількість необхідних досліджень для виявлення сп`яніння у ОСОБА_1 .

При цьому, вирішення питання про те, у який саме спосіб та які методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння використовуватиме лікар при проведені огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, належить до дискреційних повноважень лікаря та не залежить від волі особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння.

Лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку, а тому твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про повірку приладу, а також відсутня роздруківка тесту огляду, а тому висновок лікаря складений на основі невстановленого приладу Драгер, та не містить інформації щодо кількості проміле в крові не є слушним.

Висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду особи в присутності поліцейського ще до отримання остаточних результатів лабораторних досліджень, які проводяться для уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп`яніння та встановлення діагнозу.

Твердження апелянта про те, що у медичному закладі ОСОБА_1 під тиском працівників поліції погодився з результатом є голослівним та не підтвердженим жодним доказом, оскільки з відеозапису вбачається ввічливе та коректне спілкування працівників поліції з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух працівників поліції на службовому автомобілі та подальшу зупинку транспортного засобу марки «Nissan Terrano» д.н.з. НОМЕР_1 . Після зупинки працівники поліції перевірили документи у водія ОСОБА_1 . В ході розмови працівник поліції працівники поліції виявили ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 погодився на таке, але перед початком огляду відмовився після відмови працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі. Також під час спілкування з працівники поліції роз`яснили наслідки відмови від огляду. ОСОБА_1 погодився пройти огляд у медичному закладі. Після доставлення його у медичний заклад, зафіксовано процес проходження огляду ОСОБА_1 під час якого останній декілька раз не продував необхідної кількості повітря, але все ж пройшов огляд з результатом 0,85 проміле, у зв`язку з чим було складено відповідний висновок лікаря. Також зафіксовано оголошення ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не оголошеного його права спростовується наявними відеозаписами, якими зафіксовано оголошення працівниками поліції права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки.

Оскільки ОСОБА_1 не пройшов огляд на місці, поліцейські запропонували йому пройти такий огляд у медичному закладі. На таку пропозицію ОСОБА_1 погодився.

Далі працівники поліції доставити його до закладу охорони здоров`я де він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатом якого встановлено, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком від 22 червня 2025 року № 504 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6).

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_2 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже за результатами апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Горина Василя Миколайовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло