1Справа № 335/1714/26 3/335/584/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В., прокурора Мордовченко К.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справ, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 47, складений 13.02.2026 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого колишній головний спеціаліст відділу соціальної підтримки Захисників і Захисниць України та членів їх сімей управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.172-6 КУпАП, у порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні». З 29.01.2025 виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») в термін до 28.02.2025. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 30.10.2025 року, оскільки в цей день ОСОБА_1 несвоєчасно подано декларації. Особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціям (при звільненні).

Також 17.02.2026 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 48, складений 13.02.2026 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 , якого колишній головний спеціаліст відділу соціальної підтримки Захисників і Захисниць України та членів їх сімей управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.172-6 КУпАП, у порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, а саме 30.10.2025 року, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 24.02.2026 справи за вказаними протоколами були об`єднані в одне провадження в порядку ст. 36 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені інкримінованих адміністративних правопорушень, за обставин викладених у протоколах, визнав повністю, пояснив обставини, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією за ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення , передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справ, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення у цій статті є особи, які відповідно до ч.1 та ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з п. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 45 Закону № 1700-VII визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 45 відносяться особи, зазначені у п.1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є зокрема, державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-II від 07.06.2001 р. (далі - Закон № 2493-III) посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Статтею 7 Закону № 2493-III передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. П. 3 ст. 7 Закону № 2493-III визначено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до розпорядження Запорізького міського голови від 11.09.2024 № 1899к/тр, ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу соціальної підтримки Захисників і Захисниць України та членів їх сімей управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради з 18.09.2024 року. 18.09.2024 року ОСОБА_1 прийняв Присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно Розпорядження від 27.01.2025 №104 к/тр ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста соціальної підтримки Захисників і Захисниць України та членів їх сімей управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради з 29.01.205 за угодою сторін з п. 1 ст.36 КЗпП України.

Таким чином, головний спеціаліст відділу соціальної підтримки Захисників і Захисниць України та членів їх сімей управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради Євченко С.Ю., відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1700-VII, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016, «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок) та форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Так, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік не пізніше 31 березня 2025 року.

Проте встановлено, що згідно з відомостями Реєстру НАЗК, ОСОБА_1 подавдекларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 06.02.2026, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, у ОСОБА_1 після припинення діяльності, звільнившись з посади, виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») не пізніше 28 лютого 2025 року.

Проте встановлено, що згідно з відомостями Реєстру НАЗК, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 30.10.2025, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується дослідженими судом наступними доказами, а саме: копією розпорядження №1899 к/тр про призначення ОСОБА_1 головного спеціаліста відділу соціальної підтримки Захисників і Захисниць України та членів їх сімей управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради; копією Присяги державного службовця Євченка С.Ю. від 18.09.2024; копією посадової інструкції головного спеціаліста відділу соціальної підтримки Захисників і Захисниць України та членів їх сімей управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений 18.09.2024; копією розпорядження від 27.01.2025 за №104 к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу соціальної підтримки Захисників і Захисниць України та членів їх сімей управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради; копією паспорту громадянина України ОСОБА_1 ; Повідомленнями НАЗК Запорізькою обласною прокуратурою від 11.02.2026 про факт неподання або несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо ОСОБА_1 (не подання щорічної декларації за 2024 рік; не подання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2025-29.01.2025); копіями повідомлень НАЗК про факт неподання декларації особи, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; декларацією ОСОБА_1 (особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) за 2024 рік (щорічна), яку подано 30.10.2025; декларацією ОСОБА_1 (особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), яку подано 30.10.2025.

Докази, на яких ґрунтуються протоколи про скоєння корупційних правопорушень, походять з різних джерел, а тому не можуть вважатися однобічними і необ`єктивними.

Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 було відомо, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, він був обізнаний з вимогами Закону, а тому був зобов`язаний подати відповідні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у визначені Законом строки.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховуються: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню особа ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягався, щиро розкаявся, на підставі чого, приймаючи до уваги характер скоєного, ураховуючи вчинення двох адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, виходячи з вимог ст.36 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи у дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

За таких обставин, враховуючи особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 2,7,9, 36, ч.1 ст.172-6, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят п`ять) грн 00 коп., (отримувач коштів ГУК у Запорізькій області/ТГ м. Запоріжжя/21081100; ; номер рахунку (ІВАN): UA0008497; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081100), який підлягає сплаті не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, номер розрахунку (IBAN): UA0026001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.К. Сиротенко