Провадження № 3/344/455/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, за наступних обставин.

ОСОБА_1 10.12.2025 року о 14-16 год. в м.Івано-Франківську, по вул.Коновальця, 42, керуючи транспортним засобом марки "Ford Mondeo" д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки Renault Sandero д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.п.2.3, 13.1 ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 10.12.2025 року о 14-16 год. в м.Івано-Франківську, по вул.Коновальця, 42, керуючи транспортним засобом марки "Ford Mondeo" д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишила її місце події, чим порушив п.2.10. ПДР України.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, однак належним чином повідомлявся про дату і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Проте, неодноразово надсилав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 04.03.2026 року захисник Микулич І.В. надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи для можливості ознайомитися з матеріалами справи. Суд вважає вищенаведені дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника, як зловживанням правом на відкладення розгляду справи та затягуванням строків розгляду справи, з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом серії ЕПР1№537888 від 11.12.2025 року про адміністративне правопорушення та протоколом серії ЕПР1№537893 від 11.12.2025 року про адміністративне правопорушення. Вищевказані протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оформлені компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП доводиться також схемою місця ДТП від 10.12.2025 року, яка досліджувалася судом, рапортом працівника поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.3.б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.13.1. ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.2.10.а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 допустив порушення згаданих вимог ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Згідно з вимогами ст.122-4 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог ст.124 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд звертає увагу на те, що адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні передбачена в КУпАП саме для того, щоб мати змогу зафіксувати обставини ДТП, відібрати пояснення в свідків та очевидців події з метою подальшого вирішення процесуальних питань, в тому числі щодо відшкодування шкоди потерпілому, якому спричинена така шкода. В іншому разі втрачаються вихідні дані, які ускладнюють або з взагалі не дозволяють об`єктивно зафіксувати обставини події та в подальшому вирішити наявний спір між винуватцем ДТП та потерпілим. Більше того, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року № 1231-IX, відповідальність за залишення водіями місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні значно посилено. Одночасно, законодавцем, цим же законом, змінено ст.22 КУпАП, якою виключено з поняття «малозначність діяння», правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП та заборонено звільняти правопорушників від адміністративної відповідальності обмежуючись усним зауваженням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив вимоги п.п.2.3., 13.1., 2.10.а) ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, а також вчинив залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, що повністю доведено в суді.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом встановлено не було.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, зокрема у виді штрафу у відповідності з вимогами ст.36 КУпАП. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення згаданого вище строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ