Справа №: 297/473/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Ільтьо І. І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , студента, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЗхРУ №001271Е від 09.02.2026 року вбачається, що 09.02.2026 року близько 14:00 год. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку 187 прикордонного знаку на околиці н.п. Берегове на відстані близько 1850 метрів до ДКУ, виявлено та затримано ОСОБА_1 при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину поза пунктами пропуску через державний кордон.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином про місце, дату та час судового засідання. При цьому, 16.03.2026 року від його представника Віценчік О.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП: при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 204-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відтак, суддя відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи в відсутність ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст. 277 КУпАП.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали, приходжу висновку, що наявні у справі докази не є достатніми та належними для беззаперечного підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КупАП.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене повторно протягом року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЗхРУ №001271Е від 09.02.2026 року, ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України з України в Угорщину поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 187 прикордонного знаку на околиці н.п. Берегове на відстані близько 1850 метрів до ДКУ.

Слід зазначити, що сам по собі факт перебування громадянина України на відстані 1850 метрів від лінії державного кордону не може свідчити про його умисел або намір на вчинення незаконного перетину кордону, а відтак не є достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, суддею досліджено протокол про адміністративне затримання від 09.02.2026 року, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 09.02.2026 року, Схему виявлення та затримання громадянина України від 09.02.2026 року та пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких, останній вину у вчиненому не визнає.

Разом з тим, зазначені матеріали не містять належних і допустимих доказів, які б у сукупності беззаперечно підтвердили, що ОСОБА_1 мав прямий умисел а незаконне перетинання державного кордону України.

Фактичні дані, викладені у матеріалах справи, мають формальний характер і не містять об`єктивних відомостей, які б свідчили про вчинення особою саме спроби незаконного перетинання державного кордону України, а також про наявність у нього прямого умислу на вчинення такого правопорушення.

При цьому, в клопотанні про закриття провадження у справі захисник Віценчік О.В. зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено формально та без повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас захисник вказує, що 09.02.2026 року ОСОБА_1 разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 поїхав купувати автомобіль марки Skoda Octavia, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2016, не маючи на меті незаконно перетнути державний кордон України. Товариш ОСОБА_2 домовився з ОСОБА_3 про купівлю автомобіля, що знаходиться на Закарпатті. Довіреність №123 від 09.02.2026 року на даний автомобіль була видана на ОСОБА_2 , який і купував автомобіль, а ОСОБА_1 поїхав в якості водія для другого автомобіля. По дорозі автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками контрольногого посту, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Проте жодних спроб наблизитись до державного кордону з метою його перетину, жодних дій, спрямованих на незаконний перетин державного кордону, останній не вчиняв і такого наміру не мав.

На підставі викладеного, слідує, що орган, який склав протокол, не надав жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених частиною 1 статті 204-1 КУпАП, і яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні правопорушення, зазначеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду усі наявні в справі докази, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у спробі незаконного перетину державного кордону України в судовому засіданні встановлено не було, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через Берегівський районний суд до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Іван ІЛЬТЬО