Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1034/26
Провадження № 3/279/378/26
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2026 р. м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №581460 від 02.02.2026 року зазначено, що 02.02.2026 року о 15:31:00 год., в м.Коростень, вул. Героїв Чорнобиля, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку та в найближчому медичному закладі відмовився в категоричній формі. Водія відсторонено від керування транспортними засобами. Дана подія зафіксована на портативний відеореєстратор поліцейського 858223, 858540, чим порушив п.2.5 ПДР - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

18.02.2026 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням вимог ч.1 ст.277 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був призначений на 09:00 год. 02.03.2026 року, який за клопотанням захисника адвоката Барановського І.І. був відкладений на 09:00 год. 11.03.2026 року.

Про дату, час та місце розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисник повідомлені належним чином шляхом вручення судового виклику рекомендованим листом за місцем проживання, що підтверджується розпискою про вручення повістки, а також СМС-повідомленням.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Адвокат Баранівський І.І., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просив суд закрити провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, з посиланням на порушення процедури направлення особи на медичний огляд, зокрема водію не пропонувалось проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі.

Суд, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши долучені до протоколу матеріали, а також переглянувши долучений до протоколу відеозапис, дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, виходячи з такого.

Частиною 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути вислуханою, а також необхідність перевірити достовірність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи. Ця можливість охоплюється правом на справедливий суд, гарантованим ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та безпеки регулюються Законом України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353-XII, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Пунктом 2.5. ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до диспозиції ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану, зокрема алкогольного сп`яніння, п. 6,7 якого визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Пунктом 8 цього Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічного змісту вимоги містить ч.2,3 ст.266 КУпАП.

Отже, на поліцейського покладений обов`язок направити водія до медичного закладу охорони здоров`я у разі відмови його від проведення огляду на місці зупинки чи незгодою з його результами та забезпечити проведення такого огляду.

Дослідивши обставини вчиненого правопорушення, враховуючи пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі поданих до суду доказів, суд дійшов висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та відсутність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку з недотриманням працівниками поліції встановленої законом процедури направлення водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також порушенням вимог ч.4 ст.256 КУпАП щодо нероз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.268 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення .

Так, судом досліджені відеозаписи, здійснені працівниками поліції, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи, наданих Коростенським РУП ГУНП у Житомирській області на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно перегляду відеозаписів вбачається, що водію ОСОБА_1 визначені Конституцією України та ст.268 КУпАП права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснені.

Відповідно до вимог ч.4 ст.256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи встановлено, що посадовою особою органу поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснені її права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, що є обов`язковою умовою складання протоколу (ст.256 КУпАП).

Вказане, на переконання суду, свідчить про істотне порушення прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема, права на захист.

Європейський Суд неодноразово наголошував, що органи державної влади повинні поважати національне законодавство та застосовувати його у передбачуваному та послідовному порядку, а також, що передбачені елементи мають бути достатньо розробленими та очевидними на практиці, щоб забезпечити юридичну та процесуальну визначеність. Права, гарантовані особі національним законодавством, повинні бути практичними та ефективними, а не теоретичними та ілюзорними.

Таким чином, посадовою особою порушений порядок провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема вимоги ст.256 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, без забезпечення прав і законних гарантій особи, що притягується до адміністративної відповідальності із суворим дотримання законності (ст.7 КУпАП) призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, право знайомитися з матеріалами справи, на підставі яких уповноважена особа приймає рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, заявляти клопотання, подавати докази по справі, тощо.

Оцінюючи в сукупності порушення порядку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, допущення посадовою особою недоліки суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не можна вважати законним і таким, що проведене у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

З наведених норм слідує, що у випадку порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.256, 268 КУпАП та порушенні законні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності та виступає як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Окрім національного законодавства, право бути негайно і детально поінформованим про весь склад і суть обвинувачення, та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту закріплюють підпункти "a", "b" пункту 3 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод". Пункт 1 статті 6 Конвенції встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно до закону.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення, а саме ЕПР1 №581460 від 02.02.2026 року, складений з порушенням вимог ч.4 ст.256, ч.2,3 ст.266 КУпАП є неналежним доказом у справі та не може свідчити про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій чи бездіяльності, які становлять склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Орган, який розглядає справу не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена допустимим та достовірними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.7, 247, 251, 266, 268, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ