Справа № 146/240/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2026 р. селище Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 596960 від 20.02.2026 року, притягується до адміністративної відповідальності за те, що 22 лютого 2026 року о 18.30 год. керуючи автомобілем марки «Geely Emgrand 7», номерний знак НОМЕР_1 в с-щі Томашпіль по вул. Ігоря Гаврилюка, не врахував безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку в умовах недостатньої видимості, допустив наїзд на собаку породи Курцдхаар, чим порушив п. 12.2 ПДР.

Гр. ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляді справи про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що наїзд на собаку не вчиняв, оскільки собака стукнулася в бік машини. Зазначив, що 20 лютого 2026 року біля 18.30 год. він їхав зі сторони школи та не доїжджаючи до будівлі Центра зайнятості, почув стук з правої сторони в заднє колесо, зупинився відкрив вікно почув скавчання та побачив, що побігла собака в праву сторону від нього. Після чого він продовжив рух. Через 40 хвилин до нього зателефонувала ОСОБА_2 та повідомила, що він збив собаку. Коли він приїхав на місце події там уже була поліція, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Далі в нього відібрали пояснення.

Зазначив, що він рухався зі швидкістю біля 20-30 км/год. В його автомобілі разом з ним була ще дитини, яка сиділа на задньому сидінні.

На пішохідному переході людей чи тварин не було, видимість була нормальна.

Коли він повернувся на місце де була вказана подія собаку тримала ОСОБА_3 без повідка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 20 лютого 2026 року приблизно о 18.30 год. вона зі своєю шестирічною донькою та собакою гуляли в селищі Томашпіль. Донька переходила дорогу пішохідним переходом за нею йшла собака, а вона йшла позаду. Далі вона побачила автомобіль який рухався з великою швидкістю, який здійснив наїзд на собаку безпосередньо на пішохідному переході, внаслідок чого тварину відкинуло убік. Дитина яка була свідком цієї події почала плакати та кричати. Далі вона відтягнула собаку та зателефонувала сестрі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та повідомила про те, що сталося, після чого зателефонувала в поліцію. Через деякий час приїхали працівники поліції, також прийшла сестра ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Працівники поліції відібрали у неї пояснення. Далі на місце події повернувся ОСОБА_1 .

Вказала, що собака була за пів метра до тротуару, тобто ще перебувала на пішохідному переході, а донька в цей час уже чекала її на тротуарі. Вона лише ставала на перехід на протилежному боці вулиці.

Зазначила, що підписувати протокол працівники поліції їй не давали, вона підписала лише свої пояснення.

Розмітки чи схеми ДТП працівники поліції не робили.

Сестра з чоловіком собаку повезли в Тульчин на огляд до ветеринара.

Автомобіль вдарив собаку з правої сторони.

Під час даної події темно не було, була вечірня пора доби, собака була без повідка, оскільки собака дисциплінований і чітко виконує базові команди. Під час руху по пішохідному переході вона давала команду «поруч».

В собаки був пошкоджений одяг та була рана з правої сторони.

Повз проходили люди, однак ніхто не підходив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Самар В.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Самара В.О., свідка, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.2 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Згідно з п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Під терміном небезпека для руху, ПДР України, розуміють зміну дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Уповноваженою особою патрульної поліції було встановлено, що ОСОБА_1 22 лютого 2026 року о 18.30 год. керуючи автомобілем марки «Geely Emgrand 7», номерний знак НОМЕР_1 в с-щі Томашпіль по вул. Ігоря Гаврилюка, не врахував безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку в умовах недостатньої видимості, допустив наїзд на собаку породи Курцдхаар, чим порушив п. 12.2 ПДР.

Ці обставини знайшли своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 596960 від 20.02.2026 року.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проте, зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими судом доказами, зокрема показаннями особи, що притягається до відповідальності, який зазначив, що собаки на проїжджій частині він не бачив та після повернення на місце події собака був не на поводку. Зазначені обставини не заперечувала і свідок ОСОБА_3 , яка під час допиту в судовому засіданні зазначила, що собака була без повідка, оскільки собака дисциплінована.

Так, відповідно до положень ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» №3447-IV від 06.11.2023, особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити, серед іншого: безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою; а також наявність повідка для здійснення вигулу собак поза місцем їх постійного утримання. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Згідно з ст.1 ПДР України, учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному; дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Суд зазначає, що собака не є учасником дорожнього руху, а її власник зобов`язаний дотримуватися правил вигулу собак, оскільки поведінка тварини не завжди є контрольованою, з метою забезпечення як збереження життя самого собаки, так і забезпечення безпеки дорожнього руху. Під час вказаної ДТП, собака не був контрольованим, оскільки вигул відбувався без повідка, що підтвердила господарка тварини особисто.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні об`єктивні відомості, які б підтверджували, що водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на собаку, про що йдеться у протоколі, внаслідок чого і сталася ДТП.

При оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого обов`язково додається схема місця ДТП, підписана усіма учасниками ДТП та поліцейським.

Така схема має бути складена у відповідності до вимог пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, та містити в собі всі зазначені у даному пункті відомості. В порушення вищевказаних вимог Інструкції працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №596960 від 20 лютого 2026 року не додано схеми місця ДТП.

Разом з цим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що наїзд було вчинено внаслідок порушення водієм вимог п.12.2 ПДР зазначених в протоколі. Також відсутні докази того, що водій не обрав швидкість, що дозволяла безпечно керувати автомобілем та адекватно реагувати на розвиток подій на проїзній частині.

Також, справа не містить доказів, що спростували б пояснення водія про те, що він не бачив собаки, а лише відчув удар в заднє праве колесо автомобіля.

Окрім наведеного, справа не містить будь-яких даних, щодо фактичної швидкості руху транспортного засобу, дорожніх умов, оглядовості, стану проїзної частини, характеру появи тварини на дорозі, а також технічної можливості водія вжити заходів для запобігання наїзду.

Отже судом встановлено, що ДТП сталася в результаті перебігання собакою проїжджої частину, однак в діях ОСОБА_1 не вбачається складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, так як в судовому засіданні встановлено, що зіткнення відбулося на полосі руху ОСОБА_1 , рух собаки, вигул якого здійснювався без повідка був неочікуваним для водія, що не дало водієві об`єктивної можливості виявити перешкоду та зреагувати на зміну дорожньої обстановки. Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ст.124 КУпАП.

Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-35, 40, 124, п.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд.

Повний текст постанови виготовлено 11.03.2026 року

Суддя: О. В. Пилипчук