СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3229/26
пр. № 3/759/1422/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Проскурня Олег Іванович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 о 13 год. 40 хв. у м. Києві по вул. Жмеринській, 7, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 412D», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про час та дату розгляду справи 17.02.2026 об 11 год. 30 хв. та 24.02.2026 о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, однак в судові засідання не з`явився, доказів не подавав, клопотань не заявляв.

Зважаючи на правила ст.ст. 268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що у справі є достатні дані про обізнаність особи про час, дату і місце розгляду справи в суді, суддя розглянув дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник Ткаленко А.В. подала клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Захисник також посилалась на фразу ОСОБА_1 про відсутність у нього ключів запалювання до транспортного засобу, що, на її думку, свідчить про об`єктивну неможливість керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Крім того, захисник вважає, що відеозаписом, наявним в матеріалах справи, не зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Також захисник посилалася на відсутність в матеріалах справи акту огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Заслухавши думку захисника Ткаленко А.В., дослідивши матеріали справи, суддяконстатує, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовані обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- відеозаписом, де зафіксовано автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 412D», номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 (0 хв. 25 сек.), в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 зізнався, що він випив 200 грам віскі (0 хв. 45 сек.), на прохання працівників поліції ОСОБА_1 надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 412D» (2 хв. 30 сек.), а в подальшому пояснив, що їхав додому, в село Неграші Київської області, чим фактично підтвердив факт керування транспортним засобом (4 хв. 25 сек.), надалі працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (5 хв. 39 сек.) на що ОСОБА_1 відповів відмовою (5 хв. 40 сек.), в подальшому просив працівників поліції відпустити його, заявляв, що спокійно зможе керувати транспортним засобом та доїде додому, оскільки не сильно п`яний (14 хв. 25 сек.), працівник поліції назвав ознаки алкогольного сп`яніння, які вбачаються у ОСОБА_1 (47 хв. 39 сек.) та повторно запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (47 хв. 51 сек.), ОСОБА_1 повторно висловив відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (47 хв. 54 сек.), після чого працівник поліції роз`яснив наслідки відмови від огляду (48 хв. 00 сек.), на що ОСОБА_1 кивнув, підтверджуючи, що зрозумів роз`яснення поліцейського та підтверджуючи свою відмову від огляду (48 хв. 10 сек.);

- направленням на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 19.01.2026;

- рапортом лейтенанта поліції Штуля Д. від 19.01.2026.

Клопотання захисника Ткаленко А.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 в ході спілкування з працівниками поліції перебував у транспортному засобі на місці водія, не заперечував факту керування транспортним засобом, в ході спілкування пояснював куди і навіщо рухався (4 хв. 25 сек.), а в подальшому просив відпустити його та запевняв, що зможе надалі керувати автомобілем, оскільки не дуже п`яний (14 хв. 25 сек.). Таким чином, враховуючи зафіксовану відеозаписом поведінку ОСОБА_1 та зміст його спілкування з працівниками поліції, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є доведеним. З огляду на вказане відхиляються доводи захисника про відсутності у ОСОБА_1 ключів запалювання та об`єктивної неможливості керування транспортним засобом.

Твердження захисника про відсутність у матеріалах справи зафіксованого належним чином факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також спростовується даними відеозапису, що був досліджений в судовому засіданні в присутності захисника Ткаленко А.В . Так, на 05 хв. 39 сек. відеозапису зафіксовано, як працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відразу відмовився. В подальшому іншим працівником поліції ОСОБА_1 називалися ознаки алкогольного сп`яніння, які в нього вбачалися та повторно пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (47 хв. 51 сек.), від якого ОСОБА_1 повторно відмовився (47 хв. 54 сек.).

З досліджених матеріалів справи необхідно зробити висновок, що ОСОБА_1 , як водій, не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання обов`язку, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху для всіх водіїв, що керують транспортними засобами на території України.

Твердження захисника про відсутність у матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння є нерелевантним до фактичних обставин даної справи, адже ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а акт огляду на стан сп`яніння згідно з п. 10 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 складається за результатами огляду.

Посилання захисника на те, що у протоколі некоректно зазначено час скоєння адміністративного правопорушення відхиляються у зв`язку з тим, що вказані обставини не спростовують самого факту вчинення адміністративного правопорушення. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 року по справі № 735/1246/15-а, посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В межах даного провадження встановлюється саме склад правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, долучений до матеріалів справи відеозапис в цій частині є належним та допустимим доказом, оскільки на диску зафіксована об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення в повному обсязі, а саме зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому факт керування транспортним засобом також підтверджується відеозаписом, сам ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції не оспорював факту керування транспортним засобом та пояснював куди і з якою метою він рухався, керуючи транспортним засобом.

ОСОБА_1 як особа, що має спеціальний статус (водій), реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені законодавством України, зокрема пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, та був зобов`язаний без усіляких застережень на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність у правовому полі держави (з рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007).

З огляду на зазначене, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, а клопотання захисника Ткаленко А.В. про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю.

Обставини, які перешкоджають притягненню винної особи до адміністративної відповідальності та накладенню адміністративного стягнення, під час розгляду справи не встановлені.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 23, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 570085 від 19.01.2026), та накласти на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя Олег ПРОСКУРНЯ