Справа № 462/1197/26
ПОСТАНОВА

04 березня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 582004 від 03.02.2026 року, ОСОБА_1 02.02.2026 р. о 18 годині 02 хвилині у м. Львові на вулиці Під Дубом, 7 керуючи автомобілем Форд Фокус, номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не залишився на місці пригоди та не повідомив підрозділ поліції, порушивши п. 2.10. а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що про дорожньо-транспортну пригоду дізнався коли приїхав додому, оскільки при виїзді заднім ходом з місця паркування у торговому центр Форум не відчув зіткнення з іншим автомобілем. Умислу залишати місце пригоди та уникати відповідальності не мав.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення,адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Таким чином, після дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 поїхав з місця зіткнення автомобілів, не розуміючи того, що він став учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріалами справи та в суді не встановлено, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якого причетний, усвідомлюючи наявність такої дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 9, 10, 245, 247, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.