11 березня 2026 року
Справа № 642/8431/25
Провадження № 3/642/66/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 березня 2026 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2025 о 09:39 год. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, біля буд. 126, керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР України. Правопорушення вчинене повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП. На підставі вказаного стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 546718 від 21.12.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав.

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по якому присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

11.03.2026 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Репетун К.В. надійшла заява про долучення доказів, в якому захисник просить суд долучити до матеріалів справи копію листа-відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09.03.2026, копію адвокатського запиту до ТСЦ 5154 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 09.03.2026 з доказами направлення та копію листа-відповіді ТСЦ 5154 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 11.03.2026.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Репетун К.В. пояснила суду, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.10.2023 ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення, зокрема у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Посвідчення водія було вилучене співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області та станом на 10.03.2026 знаходиться на зберіганні в ТСЦ № 5154 за місцем проживання ОСОБА_2 . Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що оскільки строк накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення правом керування транспортними засобами сплив, ОСОБА_1 не може вважатися особою, яка не має права керування транспортними засобами, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Заслухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд зазначає таке.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2 загальних положень «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (далі Положення), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до абзаців третього та четвертого пункту 20 Розділу «Порядок видачі посвідчень водія та позбавлення права на керування транспортними засобами» Положення повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний, практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Відповідно до п. 6 Порядку вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17.12.2008, тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві, зокрема у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом (крім осіб, які отримали посвідчення водія вперше) після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується:

-відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 546718 від 21.12.2025. Вказаний протокол підписано особисто ОСОБА_1 без зауважень;

-відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано фах руху та зупинки транспортного засобу «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_2 ;

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та обставини складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Зі вказаного відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом та позиціонує себе як водій транспортного засобу, при цьому зазначає поліцейським, що він перескладав іспит для отримання права на керування транспортними засобами. Також водій вказав, що йому відомо про те, що раніше стосовно нього працівниками поліції була винесена постанова, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-довідкою з облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України», складеної інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Биковою К., відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії В;

-довідкою, складеною інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Биковою К., відповідно до якої рішенням Суворовського районного суду м. Харкова від 17.10.2023 у справі № 523/17291/23 ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 06.12.2025 стосовно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6289238 за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн;

-копією постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17.10.2023 у справі № 523/17291/23, відповідно до якої на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

-копією постанови серії ЕНА № 6289238 від 06.12.2025, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами, що свідчить про те, що адміністративне правопорушення 21.12.2025 було вчинено повторно протягом року. Відомостей щодо оскарження вказаної постанови у передбаченому законом порядку матеріали справи не містять та суду не надано;

-рапортом інспектора взводу 2 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП Погорилюк А.

Зазначені докази є належними, допустимими та узгоджуються між собою, у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене особою, яка протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не може вважатися особою, яка не має права керування транспортними засобами, оскільки строк накладеного на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування на строк 1 рік сплив, є необґрунтованими, оскільки, як вже було зазначено судом, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, та Порядку вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17.12.2008, повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та успішного складення теоретичного і практичного іспитів.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 після закінчення строку накладеного на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами пройшов позачерговий медичний огляд, успішно склав теоретичний і практичний іспит, а також, що ОСОБА_1 було повернуто посвідчення водія матеріали справи не містять та суду не надані.

Наданий захисником лист-відповідь начальника територіального сервісного центру МВС № 5154 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях № 31/30/5154/300-аз-307-2026 від 11.03.2026, відповідно до якого вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія станом на 10.03.2026 знаходиться на зберіганні в ТСЦ № 5154, додатково підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не поверталося посвідчення водія, що вказує на те, що на момент зупинки працівниками поліції 21.12.2025 - ОСОБА_1 всупереч ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.1.а ПДР України не мав такого посвідчення.

Отже суд вважає доведеною поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене особою, яка протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з довідки, складеної інспектором ВАП УПП в Харківській області Биковою К., згідно з відомостями облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортний засіб «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 .

За ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За таких обставин суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідно до санкції вказаної статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять даних про належність ОСОБА_1 транспортного засобу на праві власності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665 грн 60 коп.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 126, 252, 268, 283-285 КУпАП України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф повинен бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і в такому випадку з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про накладення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд міста Харкова.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА