Номер провадження: 33/813/554/26
Номер справи місцевого суду: 505/876/25
Головуючий у першій інстанції Павловська Г. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,

адвоката Осокіна Сергія Юрійовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Кирилова Сергія Михайловича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу адвоката Осокіна Сергія Юрійовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Подільського міськрайонного суду Одеської області від 14 січня 2026 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

ПостановоюПодільського міськрайонного суду Одеської області від 14.01.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000,0 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вказаною постановою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 14.01.2026 року, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокатом Осокіним С.Ю. подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про безпідставність та протиправність зупинки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що виключає статус останнього як суб`єкта адміністративного правопорушення передбаченого ч. ст. 130 КУпАП, та відповідно подальші дії працівників поліції після такої зупинки та наслідки таких дій є недопустимими доказами, що є підставою для закриття провадження на підставі п. ч. 1 ст. 1 ст. 247 КУпАП.

Скаржником також зауважено про порушення працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП, оскільки як було встановлено в судовому засіданні в суді першої інстанції, ОСОБА_1 не вручалося направлення його на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та в його присутності дане направлення не складалося.

При цьому, долучені відеозаписи подій, на думку скаржника, не містять фіксування послідовності дотримання процедури проведення огляду на стан сп`яніння, процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, вручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності копії даного протоколу, акту огляду, а також повідомлення щодо місця розгляду справи. Вказані відеозаписи, згідно посилань захисника, також не засвідчені електронним цифровим підписом, що свідчить про недопустимість таких доказів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Осокіна С.Ю., перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів; направленням на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; та відеозаписами зафіксованими на DVD диску.

Дослідивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про дотримання судом першої інстанціях в повній мірі вищенаведені вимоги КУпАП та як результат винесення законної та обґрунтованої постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 264091 ОСОБА_1 06.03.2025 року близько 19 годині 40 год 40 хв в м. Подільськ, по вул. Соборна керував транспортним засобом ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Перелік ознак за наявності яких працівник поліції має право звернутися до особи із відповідною пропозицією щодо необхідності проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, наведений в п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції № 1452/735.

Згідно п. 6 розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 6 розділ 2 Інструкції № 1452/735).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділ 1 Інструкції № 1452/735).

До матеріалів справи в якості додатків долучено диск з відеозаписами подій, про що міститься відмітка безпосередньо в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що згідно ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. При цьому, даною статтею також передбачено можливість працівників поліції використовувати інформацію, отриману за допомогою в тому числі й фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Натомість, положень щодо необхідності в даному випадку після здійснення фото/відео фіксації правопорушення та закріплення отриманих даних на оптичному носії інформації, в даному випадку СД-диску, накладення електронного цифрового підпису на наявні на диску відео файли вищенаведені положення ЗУ «Про національну поліцію», котрий безпосередньовизначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України тощо, не містять.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, якорю в свою чергу регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, необхідність накладення електронного цифрового підпису також не передбачено.

З огляду на викладене, апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги частині відсутності накладення електронного цифрового підпису на долучені до матеріалів справи відеозаписи подій, оскільки наведеними положеннями такого обов`язку не передбачено.

З відео 4, що міститься на диску, вбачається в свою чергу фіксування руху спеціалізованого автомобіля поліцейських за транспортним засобом ОСОБА_1 , зупинку даного транспортного засобу, подальше спілкування особи з працівниками поліції та перевірку документів, в ході якої виявлено визначені п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції № 1452/735 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей, та повідомлено особі про наявність таких. При цьому, будь-яких заперечень чи то пояснень такої особи щодо здійснення працівниками поліції зупинки вказаного в протоколі транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 матеріали справи не містять та з долучених відеозаписів наявність таких не вбачається.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено в свою чергу, що суб`єктом даного адміністративного правопорушення є водій транспортного засобу.

Факт керування вказаним в протоколі транспортним засобом в день складення протоколу ОСОБА_1 також не заперечується та підтверджується долученими до протоколу відеозаписами подій.

При цьому, слід заважити щодо фіксації подальшого повідомлення ОСОБА_1 працівниками поліції про винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, а саме за керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, обов`язок щодо якого передбачений п. 2.3 (відео 1, 19 год 55 хв). Відомостей щодо оскарження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначених дій працівників поліції в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, з огляду на викладене, зважаючи при цьому на наявність виявлених в особи ознак алкогольного сп`яніння, що також містить відповідну фіксацію на відеозапис (відео 1, 19 год 51 хв) та є підставою для звернення працівників поліції із вимогою у відповідності до вищенаведених положень Інструкції № 1452/435 та Порядку № 1103 із вимогою щодо проходження огляду для встановлення стану сп`яніння, доводи апеляційної скарги в частині безпідставності зупинки транспортного засобу та неправомірності подальших дій поліцейських відхиляються апеляційним судом.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині посилань скаржника на порушення працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП та відсутність в матеріалах справи фіксації дотримання процедури проведення огляду, складення протоколу тощо, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно відео 1 (про долучення якого зазначалося вище) в ході перевірки документів водія вказаного протоколі транспортного засобу, яким є ОСОБА_1 , працівниками поліції виявлено ознаки визначені п. 3,4 розділу 1 Інструкції № 1452/735, про що повідомлено безпосередньо такій особі та запропоновано пройти огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» або ж проїхати до медичного закладу для проходження такого (19 год 51 хв). Надалі вказаний відеозапис подій містить фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду (19 год 52 хв), що відповідно є окремим складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім наведеного, вказаний відеозапис в тому числі містить фіксації ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме за відмову останнього від проходження огляду на стан сп`янінні на вимогу працівників поліції у встановленому законом порядку, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно даного відео, останній ознайомлений зі змістом протоколу, а також повідомлений про місце розгляду справи Подільський міськрайонним суд Одеської області (19 год 59 хв), та відмовився від отримання копії даного протоколу та надання пояснення по суті подій (20 год 01 хв), а тому вищенаведені доводи апеляційної скарги у відповідній частині визнаються апеляційним судом необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи в своїй сукупності.

При цьому, слід зауважити щодо наявності в матеріалах справи відповідного акту огляду на стан сп`яніння та направлення до медичного закладу для встановлення стану сп`яніння із відмітками щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку. Відповідний акт не вручався останньому з огляду на відмову його від отримання копії протоколу та долучених до нього додатків. Вимоги щодо вручення такій особі відповідного направлення вищенаведені норми Закону не містять, а тому доводи апеляційної в даній частині також відхиляються апеляційним судом.

Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.

За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені скаржником доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновку суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Осокіна Сергія Юрійовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Подільського міськрайонного суду Одеської області від 14 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 02 березня 2026 року.

Суддя О.С. Комлева