Номер провадження: 33/813/513/26
Номер справи місцевого суду: 523/4975/24
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Комлевої О.С.,

за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та з оплатним вилученням транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку апеляційного оскарження

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності просить суд поновити пропущений строк апеляційного оскарження, зазначаючи, що про наявність оскаржуваної постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 року ОСОБА_1 дізнався лише в серпні 2024 року, коли державним виконавцем було накладено арешт на його банківські рахунки, жодних повісток про виклик до суду чи самої копії постанови не отримував. При цьому, зауважується, що 19.08.2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ільїчовим С.Д. укладено договір про надання правничої допомоги №18082506/08 та 22.08.2025 року адвокатом направлено до Пересипського районного суду м. Одеси заяву про вступ у справу як захисника, надання доступу до електронної справи та ознайомлення з матеріалами справи. 25.08.2025 року надано доступ до електронної справи в підсистемі Електронний Суд, проте через відсутність від сканованих матеріалів в електронній справі з матеріалами справи не ознайомився.

Адвокатом Ільїчовим С.Д. стверджувалося, що неодноразово подавалися заяви з проханням вжити заходи щодо забезпечення права захисника на ознайомлення з матеріалами справи, а саме 04.11.2025 року, 04.12.2025 року, 22.01.2026 року, та лише 27.01.2026 року отримав можливість ознайомитися з матеріалами справи, надаючи на підтвердження копію кратки руху документа по справі.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

В судове засідання 04.03.2026 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник не з`явилися.

Від адвоката Ільїчова С.Д. на адресу суду надійшла заява про розгляду справи за їх відсутності.

Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає за необхідне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ільїчова С.Д., які сповіщеніий належним чином про дату, час та місце судового розгляду, зважаючи на встановлені положеннями ст. 277 КУпАП строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Дослідивши клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження. Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається

з апеляційною скаргою.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Суворовського районного суду м. Одеси ухвалена судом першої інстанції 02.04.2024 року.

22.08.2025 року адвокатом Ільїчовим С.Д., захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми Електронний Суд подано до Суворовського районного суду м. Одеси заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, долучивши відомості про рух справи направлені на електронну пошту захисника 19.08.2025 року.

04.12.2025 року адвокатом Ільїчовим С.Д. подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення права захисника на ознайомлення з матеріалами прави.

Апеляційну скаргу подано захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за допомогою підсистеми Електронний Суд 29.01.2026 року, тобто із пропуском строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування підстав пропуску строку апеляційного оскарження захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначалося, що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався в серпні 2025 року у зв`язку із чим 19.08.2025 року укладено договір з адвокатом про надання правової допомоги, та 25.08.2025 року адвокатом подано заяву про ознайомлення.

Тобто, скаржником особисто повідомлено, що про наявність оскаржуваної постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП останньому було відомо з серпня 2025 року, долучивши при цьому копію картки відомостей про рух справи, яка надійшла на електронну адресу адвоката 19.08.2025 року о 17 год 40 хв (а.с. 26).

Суд апеляційної інстанції, з огляду на наведене, приходить висновку, що саме з вказаного періоду розпочинається відлік строку апеляційного оскарження у відповідності до положень ст. 294 КУпАП, натомість апеляційну скаргу подано до суду майже після п`яти місяців з вказаної скаржником дати, а тому зазначені в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи, оскільки особі з 19.08.2025 року було відомо про наявність судового провадження відносно нього та наявність винесеної постанови суду.

Доводи апеляційної скарги в частині поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження щодо ознайомлення з матеріалами справи лише 26.01.2026 року визнаються апеляційними судом як необґрунтовані, адже не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Зазначені захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності заяви про вжиття заходів забезпечення права на ознайомлення від 04.11.2025 року та 22.01.2026 року, якими останній також обґрунтовує пропущений строк, в матеріалах справи відсутні. Докази на підтвердження направлення таких на адресу суду першої інстанції в матеріалах справи також відсутні та скаржником до апеляційної скарги не долучено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що скаржником переконливих доводів на підтвердження наявності реальних обставин, які б унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений положеннями КУпАП строк не вказано.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейським судом у справі «Пономарьов проти України», зазначено, що принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Таким чином, враховуючи зазначене в своїй сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що адвокатом Ільїчовим С.Д., захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не наведено об`єктивних причин щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 року.

За таких обставин, клопотання адвоката Ільїчова С.Д., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката Ільїчова Сергія Дмитровича, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В поновленні строку адвокату Ільїчову Сергію Дмитровичу, захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу повернути адвокату Ільїчову Сергію Дмитровичу, захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя О.С. Комлева