Справа №487/9538/25
Провадження №3/487/165/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Афоніної С. М., за участю секретаря Ященко В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.12.2025 серії ВАД №873834, 11.12.2025 близько 18:57 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , умисно з перевагою сили вчинив сварку відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , в ході якої ображав, принижував та залякував, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психічному здоров`ю, таким чином спричинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Згідно зі ст. 268 КУпАП справа розглядалася за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Статтею 173-2 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Натомість ч.3 ст.173-2 КупАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Диспозиція ст. 173-2 КУпАП є бланкетною нормою та передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

При цьому спеціальним нормативним актом, який визначає поняття домашнього насильства, встановлено перелік суб`єктів, які підпадають під його дію, та регулює відносини щодо запобігання та протидію домашньому насильству, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч. 1ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Судом встановлено, що 11.12.2025 близько 18:57 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , умисно з перевагою сили вчинив сварку відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , в ході якої ображав, принижував та залякував, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психічному здоров`ю, таким чином спричинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №873834 від 11.12.2025, рапортом, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, поясненнями ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_1 , копією термінового заборонного припису стосовно кривдника, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та іншими доказами, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.07.2025.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, вважаю, що штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн є необхідним і достатнім стягненням за вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На ОСОБА_1 за скоєне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1020,00 грн. (Реквізити для оплати: Отримувач Миколаїв. ГУК / Заводськ.р-н / 21081100, , Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0014480, Код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, що передбачені ст. 294 КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: С.М. Афоніна