П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/257/26

Провадження № 3/936/160/2026

10 березня 2026 року селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Павлюк С.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм -експедитором, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №768744 від 18.02.2026 гр. ОСОБА_1 18.02.2026 об 03:30 год, в с. Задільське Мукачівського району Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки "Citroen" державний номер НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів в режимі "Таксі" з метою отримання доходів, без ліцензії на право здійснення такої господарської діяльності, чим порушив порядок провадження господарської діяльності, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому та просив повернути йому вилучений транспортний засіб марки "Citroen" державний номер НОМЕР_1 , оскільки він має статус інваліда ІІІ групи, страждає на важке онкологічне захворювання, що потребує регулярного лікуваання, а вилучений автомобіль ним використовується для поїздок до медичних закладів.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно вимог ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 за №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.

Об`єктом цього правопорушення законодавець визначає суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ч.2 ст.3, ст.42 Господарського кодексу України, ст.1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво є видом господарської діяльності та під підприємництвом розуміється самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик діяльність, яка здійснюється суб`єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів і одержання прибутку.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

У розумінні ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності, у тому числі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно п. 24 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським,автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточнихумов наданняпослуг зперевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів видається в тому числі на надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Згідно ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку .

Згідно ст.35 «Про автомобільний транспорт» послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 підтверджено, що він надавав послугу з перевезення пасажирів на таксі на договірних умовах із замовником послуги за плату, що відповідно ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підлягає ліцензуванню.

За таких обставин суд дійшов до переконання, що ОСОБА_1 провадив господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №768744 від 18.02.2026; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 18.02.2026, в яких зазначено, що ОСОБА_1 отримав гроші за перевезення.

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №768744 від 18.02.2026, письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.02.2026, який визнав, що як таксі перевозив із м.Львів в м. Мукачево свого знайомого ОСОБА_2 , вважаю, що він своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, тобто провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Зважаючи викладене, суд дійшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 та необхідність притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення, суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь його вини, а тому суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАПу виді штрафу без конфіскації транспортного засобу.

Зокрема, вимогами частини 6статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопрушення у ОСОБА_1 вилучено транспортний засобом марки "Citroen" державний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 164 ч.1, 213, 221, 247, 283 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації транспортного засобу.

Вилучений транспортний засіб марки "Citroen" державний номер НОМЕР_1 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665, 60 грн.

На підставі ч.2 статті 308 КУпАПу разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з правопорушника ОСОБА_1 , подвійний розмір штрафу в розмірі 34000 гривень.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Зак.обл./Нижньоворіт.тг/21081100, Код отримувача , Банк отримувача: Казначейство України ( ЕАП), Рахунок отримувача: UA0007411.

Реквізити для сплати судового збору: код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.С. Павлюк