Справа № 212/3274/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Козлов Д. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшли з ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2026 року о 02-40 год. ОСОБА_1 , протягом дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА 271241 від 24.0.2026 року, а саме з 16-57 год. до 01.03.2026 р. 16-57 год., який винесений відносно нього, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив заходи, застосовані до нього, а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання, заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою.

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи було призначено під час складання протоколу на 10 00 год. 18 березня 2026 року, у приміщенні Покровського районного суду міста Кривого Рогу, про що ОСОБА_1 був повідомленим, однак незважаючи на виклик до суду ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (1989) відзначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Таким чином ЄСПЛ наголошує у своїх рішеннях, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене вмотивування суд дійшов висновку про можливість за ст. 268 КУпАП розглянути справу за наявними у справі доказами у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Диспозицією частини 2 ст. 173-8 КУпАП передбачена відповідальність невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Пунктом 16 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копією термінового заборонного припису АА271241 від 23.02.2026 року, протоколом прийняття заяви, рапортом працівника поліції, відеофіксацією скоєного правопорушення.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 у його вчинені доведена, в його діях є наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-8 КУпАП, оскільки він порушив терміновий заборонний припис будучи особою, стосовно якої він винесений.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-8 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та протиправну поведінку, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення, в межах санкції частини 2 статті 173-8 КУпАП, у вигляді штрафу, що буде достатнім для виховання особи та запобіганню новим правопорушенням.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-8 ч. 2 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн. на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Д. О. Козлов