Справа №443/261/26
Провадження №3/443/179/26
ПОСТАНОВА

іменем України

10 березня 2026 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ковташа В.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

29 січня 2026 року о 19:07 год. в с.Соколівка по вул.Свободи, Львівського району Львівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Citroen Jumpy», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, нечітка вимова, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу та проведення такого огляду у медичному закладі останній відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 під час розгляду справи заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та пояснив, що поліцейські зупинили його автомобіль та вихопили у нього з рук його документи, після чого запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння , однак поліцейські не провели такого огляду та безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення, який він підписав під тиском та під диктовку працівника поліції.

10.03.2026 захисником ОСОБА_1 адвокат Ковташем В.Д. подано клопотання про закриття провадження у справ, згідно якого просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Клопотання мотивує тим, що ознаки алкогольного сп`яніння, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, у направленні на огляд водія до медичного закладу та у акті огляду різняться між собою. ОСОБА_1 погодився пройти запропонований поліцейським огляд. Поліцейський вимагав від ОСОБА_1 під диктовку написати в протоколі, що від проходження огляду відмовляється, а тому така дія інспектора є примусом та тиском на водія. Надані поліцейським відеозаписи є обривистими, не відображають всіх подій від їх початку до логічного завершення, на таких не зафіксовано факт складання адміністративних матеріалів.

Крім того, матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, тобто доказів, які б підтверджували законність зупинки транспортного засобу, передбачені ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак і наявності підстав для вимоги поліцейськими щодо проходження огляду ОСОБА_1 та стан алкогольного сп`яніння. Таким чином вважає, наявні у матеріалах справи докази недопустимими.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ковташ В.Д. під час розгляду справи просив врахувати заперечення, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Нормами п.2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 ПДР).

Згідно пунктів 2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкція), вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП).

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом (ч.7 ст.266 КУпАП).

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №578688 від 29.01.2026;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», згідно якого ОСОБА_1 від огляду відмовився;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.01.2026, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , наведені виявлені ознаки сп`яніння: різких запах алкоголю з порожнини рота водія. Від проходження огляду відмовився;

-рапортом інспектора СРПП ВПД №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 29.01.2026;

-відеозаписом події, який міститься на одному CD-диску, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №578688 від 29.01.2026.

Судом не встановлено з боку інспектора патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

При цьому, з досліджених судом відеозаписів події, яка мала місце 29.01.2026 вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Citroen Jumpy», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції та на пропозиції працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, відмовився від проходження такого огляду. Зокрема спершу ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за умови, що поліцейські повернуть йому документи. В подальшому на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на місці або у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з тих мотивів, що не керував транспортним засобом, оскільки такий стояв та не рухався. Після того працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відмовою від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Одночасно, суд критично оцінює та відхиляє доводи захисника, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі.

Так, доводи про те, що ознаки алкогольного сп`яніння, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, нечітка вимова, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), у направленні на огляд водія до медичного закладу (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та у акті огляду (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна вимова) різняться між собою є нічим необґрунтованими, оскільки такі не різняться між собою, а лише у протоколі вказано більшу кількість таких ознак, які відповідають тим, що передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735.

Вирішення питання щодо наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальновизнаними критеріями оцінки зовнішнього вигляду особи на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Не відповідають фактичним обставинам справи і доводи щодо написання ОСОБА_1 в протоколі про його відмову від проходження огляду під тиском поліцейських, оскільки як видно з дослідженого відеозапису події, працівник поліції дійсно вказує ОСОБА_2 , де розписуватись у протоколі та надиктовує йому про відмову від огляду, однак жодного примусу до написання того не прослідковується. Більше того ОСОБА_1 не висловлює жодних заперечень щодо написання ним у протоколі про його відмову від огляду.

Також суд відхиляє і доводи щодо безпідставності і незаконності зупинки транспортного засобу, оскільки такі повністю спростовуються дослідженим відеозаписом та рапортом інспектора СРПП ВПД №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 29.01.2026, з яких видно, що причиною зупинки стало автомобіль «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з дуже низькою швидкістю та лише після увімкнення у такому автомобілі аварійних вогнів, працівники поліції подали сигнал до зупинки увімкнувши проблискові маячки, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» (поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Що стосується доводів захисника про те, що надані поліцейським відеозаписи є обривистими, не відображають всіх подій від їх початку до логічного завершення, на таких не зафіксовано факт складання адміністративних матеріалів, то суд зазначає наступне.

У п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис події був досліджений під час розгляду справи, дає можливість повно відтворити події та встановити обставини, що підлягають доказуванню, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, такі є належними та допустимими, оскільки зібрані уповноваженими на те особами у встановленому порядку та містять відомості про обставини події.

З наведених вище мотивів відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про закриття провадження.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При накладенні стягнення відповідно до ст.33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» зі ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 130, 268, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Ковташа В.Д. про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665 (шістсот шістдесят п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 12 березня 2026 року.

Суддя С.І. Сливка