ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/402/26 Справа № 243/4613/25 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Ворони Б.А., захисника Прокопцева С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 09 травня 2025 року, о 01 години 10 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Корольова, біля буд. 22, керував транспортним засобом HONDA ACCORD, державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився у медичному закладі наркології м. Слов`янська, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 288, чим порушив п. 2.9а ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2025 року ОСОБА_1 , визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Прокопцев С.В. та оскаржив в апеляційному порядку.Просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вказує, що постанова суду підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що транспортний засіб було зупинено без належних правових підстав, оскільки у протоколі відсутнє посилання на конкретну норму закону, яка б обґрунтовувала зупинку. Зазначає, що суд не навів правової норми, яка підтверджує правомірність таких дій поліцейських. Вважає, що відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказує, що сам факт перебування особи за кермом нерухомого автомобіля не доводить керування, а відеозапис не містить фіксації руху автомобіля під його керуванням. Зазначає, що відеозапис є переривчастим, розпочинається через значний проміжок часу після зазначеної зупинки та не відповідає вимогам Інструкції щодо безперервності фіксації. Вважає, що відеозапис виготовлено з порушенням встановленого порядку, у зв`язку з чим він не є належним і допустимим доказом. Вказує, що суд безпідставно поклався на рапорт працівника поліції, який є зацікавленою особою, та не врахував наявні в ньому суперечності. Зазначає, що в матеріалах справи наявні істотні суперечності щодо виду сп`яніння - у різних документах вказано ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння. Вказує на невідповідності у датах та часі складання висновку медичного огляду, що ставить під сумнів його достовірність. Зазначає, що суд не надав належної оцінки цим розбіжностям. Вважає, що порядок огляду на стан сп`яніння було порушено, зокрема відсутні докази належного відсторонення від керування транспортним засобом. Вказує, що огляд проведено з порушенням вимог статті 266 КУпАП, що тягне його недійсність. Зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому до нього мав застосовуватися спеціальний порядок огляду, передбачений статтею 266-1 КУпАП. Вважає, що суд помилково застосував загальний порядок огляду та не врахував особливий статус особи. Вказує, що суд не врахував наданий захистом альтернативний медичний висновок, згідно з яким ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено, та безпідставно критично оцінив цей доказ. Зазначає, що судом порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки висновки про винуватість зроблено за відсутності належних та беззаперечних доказів. Вважає, що судом також неправильно застосовано санкцію, оскільки накладений розмір штрафу не відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДД України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 093144 від 09 травня 2025 року, відповідно до якого 09 травня 2025 року, о 01 години 10 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Корольова, біля буд. 22, керував транспортним засобом HONDA ACCORD, державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився у медичному закладі наркології м. Слов`янська, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 288. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 травня 2025 року до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ ОСОБА_1 , в результаті огляду якого, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду позитивний.

Даними з рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 4 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Буза О. від 09.05.2025 року, з якого видно, що 09 травня 2025 року, о 01 год. 10 хв., ним, під час несення служби, у м. Слов`янськ, був зупинений транспортний засіб HONDA ACCORD, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 згідно п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Зі згоди водія у встановленому законом порядку був проведений огляд на стан сп`яніння у медичному закладі наркології м. Слов`янська, в результат чого було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння;

Висновком КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 288 від 12.05.2025 року, за підписом лікаря ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.05.2025 року о 02 годині 40 хвилин перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння;

Носієм інформації з відеозаписами, доданими до протоколу, з яких видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager на, що ОСОБА_1 не погодився, але погодився проходити огляд на стан сп`яніння у КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ, в результат чого було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Результат тесту ОСОБА_1 не оспорював. Також з відеозапису слідує, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, заперечень чи клопотання від водія ОСОБА_1 не надходило.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисту про відсутність правових підстав для зупинки є безпідставними. Подія мала місце під час дії воєнного стану та комендантської години у м. Слов`янськ. Відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» поліцейські мають право перевіряти документи та здійснювати огляд транспортних засобів. Зупинка транспортного засобу в умовах комендантської години є правомірною. Посилання на відсутність конкретної норми у протоколі не свідчить про незаконність зупинки, оскільки фактичні підстави її здійснення підтверджені матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги, щодо недоведеності факту керування транспортним засобом є необґрунтованими. Факт керування встановлено протоколом, рапортом поліцейського та відеозаписами. Будь-яких об`єктивних доказів того, що транспортним засобом керувала інша особа, стороною захисту не надано. Саме заперечення особою факту керування не спростовує сукупність доказів. Відеозапис не зобов`язаний містити момент руху транспортного засобу як єдиний можливий доказ керування. Факт керування може підтверджуватися сукупністю доказів.

Твердження про недопустимість відеозапису є безпідставними. Відеоматеріали містять дату, час, ідентифікаційні реквізити та відображають перебіг спілкування з водієм, роз`яснення прав та направлення на огляд. Апелянтом не доведено факту монтажу чи спотворення запису. Сам по собі початок відеофіксації після моменту зупинки не свідчить про недопустимість доказу.

Щодо доводів апелянта, що рапорт працівника поліції не може бути доказом.

В розумінні ст. 251 КУпАП рапорт працівника поліції є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у рапорті працівника поліції містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, причини зупинки транспортного засобу, а тому є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Тому рапорт, долучений до матеріалів справи суд оцінює саме як джерело доказів.

Доводи апеляційної скарги, щодо суперечностей у видах сп`яніння та датах висновку, є безпідставними. Висновок № 288 чітко встановлює стан алкогольного та наркотичного сп`яніння на момент огляду 09.05.2025 року о 02:40. Розбіжності у формулюваннях щодо ознак сп`яніння не впливають на встановлений факт перебування особи у стані сп`яніння, підтверджений медичним висновком. Дата складання висновку 12.05.2025 року не спростовує факту проведення огляду 09.05.2025 року.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення порядку огляду та відсторонення, є безпідставними. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 від керування відсторонено, що зазначено у протоколі та підтверджено відеозаписом. Огляд проведено в закладі охорони здоров`я у встановлений строк. Порушень вимог ст. 266 КУпАП судом не встановлено. Відеофіксація здійснювалася, тому відсутність свідків не є порушенням.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування спеціального порядку огляду військовослужбовця є помилковими. Стаття 266-1 КУпАП регулює випадки притягнення за ст. 172-20 КУпАП. У даному випадку ОСОБА_1 виступав як водій транспортного засобу суб`єкт правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Отже, огляд правомірно проведено відповідно до ст. 266 КУпАП. Доказів виконання ним службових обов`язків на момент події не надано.

Щодо наданого стороною захисту медичного висновку № 399. Зазначений огляд проведено через 13 годин після події, без присутності поліцейського, що суперечить вимогам ч.ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП. Такий висновок не може спростувати результати огляду, проведеного у встановленому законом порядку одразу після виявлення правопорушення. Тому суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив цей доказ.

Доводи апеляційної скарги, що судом неправильно застосовано санкцію, оскільки накладений розмір штрафу не відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування строком на 1 рік. Судом першої інстанції, як у мотивувальній частині так і в резолютивній частині, накладено саме таке адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Отже, твердження про неправильне застосування санкції є необґрунтованим.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно післяїї винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя