П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/78/26

Провадження № 3/348/77/26

04 березня 2026 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

03.01.2026 о 16 год. 27 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Subaru Outbak, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Володимира Великого в м.Надвірна Івано-Франківської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6810, результат огляду 1,09 проміле, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Його захисник Романишин М.Д. у ході судового розгляду зазначив, що ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Захисник звернув увагу суду на те, що зупинка транспортного засобу була виконана працівниками поліції у спосіб, що не відповідав обстановці, причини для зупинки працівники поліції не мали. Огляд на місці зупинки працівники поліції провели, однак результат огляду не показали і ОСОБА_1 його не підписував. Із результатом він не погодився, просив доставити його до медичного закладу, однак працівники поліції цього не зробили. У письмових поясненнях після їх підписання особою додатково було внесено текст щодо того, що ОСОБА_1 ознайомлений з результатом тесту і з ним погоджується. Роздруківка результату огляду не містить даних щодо особи, якій провели тест, а також інших даних, окрім тих, що написані вручну працівником поліції. Наведене на думку сторони захисту є підставою для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться такими доказами:

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 14.10.2026, відповідно до якого прилад "Газоаналізатор Alcotest 6810" відмовідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а отже є придатним до використання;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого зазначено ознаки, на підставі яких виникла необхідність у проведенні огляду, прилад, яким здійснювався огляд - "Alcotest 6810" та результат огляду - встановлено стан сп`яніння - 1,09 проміле;

- результатом огляду на стан сп`яніння, за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,09 проміле;

Слід зазначити, що даний доказ є належним, оскільки містить інформацію про обставини, які підлягають доказуванню. При проведенні огляду було дотримано процедуру, визначену законом, додатково процедуру проведення огляду було зафіксовано на боді-камеру працівників поліції, а отже доказ є допустимим. Результат огляду є достовірним, оскільки прилад, яким проведено огляд пройшов повірку, відповідно до визначеного законом порядку в ДП "Укрметртестстандарт", за результатами якої було видано відповідне свідоцтво. Установа, яка проводила повірку вказаного приладу, уповноважена на виконання таких функцій відповідно до закону, сумнівів у тому, що дані повірки є достовірними немає, оскільки стороною захисту не надано на спростування цього жодних доказів, які можуть бути допустимими засобами доказування цих обставин, зокрема, висновку експерта про те, що прилад зафіксував недостовірний результат огляду.

Що стосується заперечень сторони захисту щодо відсутності повного вдрукованого тексту, слід зазначити, що ця обставина виникла незалежно від волі особи, яка проводила огляд, оскільки викопіювання є дуже нечітким з технічних причин. Тому працівники поліції вписали дані яких не видно на викопіюванні вручну. Водночас результат огляду не вписували, він видрукуваний на доказі і відповідає тому, що зафіксований на відеозаписі. Крім цього, на документі є як підпис особи, яка проводила огляд, так і підпис ОСОБА_1 , що виключає сумніви у достовірності даних, які внесені до документу. Доказів на підтвердження того, що зазначений підпис не належить ОСОБА_1 суду не надано;

- відеозаписом, на якому зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Безпосередньо після зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив ОСОБА_1 причину зупинки - керування без застосування ременя пасивної безпеки. ОСОБА_1 цього не заперечуав, зазначив, що дійсно не використовує ремінь безпеки. Після цього ОСОБА_1 через наявність запаху алкоголою з ротової порожнини запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 погодився. Результат тесту склав 1,09 проміле. Порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння не встановлено. Після цього працівники поліції запитали чи погоджується ОСОБА_1 із результатом тесту і чи бажає він пройти огляд у медичному закладі. Спершу ОСОБА_1 зазначив, що він не впевнений, а потім від огляду у медичному закладі відмовився. При цьому на особу не чинили жодного тиску. Жодних зауважень до дій працівників поліції у ОСОБА_1 не було. При ознайомленні зі змістом протоколу ОСОБА_1 погодився не керувати транспортним засобом, оскільки він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що власновруч зазначив на звороті протоколу.

Оцінюючи подані докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять відомості про фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та з їх допомогою суд встановив обставини, що підлягають доказуванню, вони зібрані у порядку, встановленому КУпАП, і повністю спростовують позицію сторони захисту у даній справі.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Працівники поліції діяли в межах своєї компетенції та у порядку, визначеному законом.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника суддя врахувала характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а тому вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 665,60 гривень судового збору.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги беззадоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушень.

Суддя Матолич В.В.