ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Тананайська Ю.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД №868564 від 1.02.2026 року, складеного ДОП ВП №1 Нікопольського РУП капітаном поліції Падчевим С.В., 1.02.2026 року о 12 год.20 хв. в м. Марганець, по вул.Київській поблизу буд.147 , на території ринку «Східний», ОСОБА_1 здійснював торгівлю тютюновими виробами на яких відсутні марки акцизного податку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та дату розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Про причини неявки не повідомив.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

У відповідності до ст. 268 КУпАП присутність правопорушника під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою за умови належного сповіщення останнього про день, час та місце проведення судового засідання.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 3 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

На підтвердження факту правопорушення до суду надано протокол, який містить одноосібні висновки працівника поліції, без конкретизації кому саме здійснювалася роздрібна торгівля, яку виручку отримав ОСОБА_1 від інкримінованих протизаконних дій, яка норма закону порушена.

Також не надано доказів на підтвердження здійснення самого факту торгівлі, не здійснено допит свідків та не надано можливого відеозапису правопорушення або іншого доказу.

До протоколу додано два фотознімки: пакету, на якому лежать пачки сигарет, і чоловіка на фоні цього пакету.

Долучений до матеріалів справи рапорт працівника поліції, відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № №524/5741/16-а, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою адміністративного правопорушення.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тому суд не вбачає правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 156 КУпАП і вважає за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За правилами ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі та документи.

Відповідно до положень ст.265 КУпАП суд вирішує питання про долю вилучених речей. Речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрито на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, вилучені предмети підлягають поверненню особі, у якої вони вилучені.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.33-35, ч. 3 ст. 156 , ч. 1 ст.247,268,279,280,

283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.156 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 предмети тютюнові вироби в кількості 8 пачок, які передано на зберігання до ВП № 1 НРУП ГУНП в Дніпропетровській області , відповідно до квитанції № 3, номер у книзі обліку речових доказів № 270, порядковий номер № 3 повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Ю. А. Тананайська