П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.03.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Чорний І.Я., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

10.12.2025 близько 13:10, у ліцеї за адресою: м. Львів, Симоненка 6, неповнолітній учень 9-А класу ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на уроці фізики почав бійку зі своїм однокласником, а саме, штовхав, кинув на підлогу та завдав ударів ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) внаслідок бійки ОСОБА_3 зазнав фізичного болю та емоційних страждань. Зазначені дії мають ознаку ст. 173 КУпАП. Оскільки ОСОБА_2 не досяг віку настання адміністративної відповідальності, тому до адміністративної відповідальності притягується матір. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання сина, чим порушила ст. 150 СК України та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 55 ЗУ «Про освіту». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила щодо складеного відносно неї протоколу. Вказує, що потерпілий спровокував конфлікт, який мав місце 10.12.2025 з її сином. Крім цього зазначає, що її син не завдавав жодних ударів потерпілому, воли лише зчепилися в класі, після цього прилягали на підлогу і конфлікт було вичерпано. Син неодноразово пояснював, що потерпілий безпричинно чіпляється до нього з претензіями. Вважає, що діями її сина не було завдало тілесних ушкоджень, що вказані в медичних документах.

Син ОСОБА_2 судовому засіданні надав пояснення, про те, що в цей день він був у класі, вчитель попросила прибратися в класі, потерпілого в класі не було. Під час відсутності ОСОБА_3 його рюкзак переставили в інше місце однокласники, він цього не робив. Після приходу потерпілого до класу він зрозумів, що його рюкзака немає. Потім він взяв рюкзак ОСОБА_4 та викинув його в смітник. Після цього вони зчепилися, він взяв потерпілого за голову, потім потерпілий встав на коліно та вони лягли на підлогу. Після цього суперечка закінчилась. Вказує, що жодних ударів він потерпілому не завдавав. Тілесних ушкоджень після суперечки у потерпілого не було. Після конфлікту потерпілий пішов з класу, його не було певний час. Потім в клас приходила завуч та працівник поліції, яка сказала, щоб він зателефонував батькам, щоб вони приїхали до школи. Він виконав це прохання. Після приїзду матері, було складено протокол.

Мама потерпілого ОСОБА_3 підтримала складений протокол та вказала, що син зазнав побиття під час навчання в школі, його побив ОСОБА_5 . Останній постійно провокує її сина. Практика переставляння речей, ховання та псування речей є постійною для цього класу. Зазначає, що після цього конфлікту дитина скаржилася на погане самопочуття, в зв`язку з чим вони звернулися за медичною допомогою до медичного закладу, де йому було поставлено діагноз: забій грудної стінки, струс головного мозку, забій гематоми обличчя.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП, передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Частиною 3 ст. 184 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №139067 від 22.01.2026, поясненнями мами потерпілого ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , консультаційним висновками спеціаліста КНП «1 ТМО м Львова» від 10.12.2025.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до приписів ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з примітки до статті 22 КУпАП, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Чинний закон про адміністративну відповідальність не містить у собі визначення поняття малозначності, а також не розкриває основних його ознак.

Відтак слід дійти висновку, поняття малозначності має оціночний характер, його зміст визначається, шляхом надання правозастосовним органом (судом) оцінки усім конкретним обставинам справи.

Виходячи із загальної сутності ознак малозначності у справах про адміністративні правопорушення, слід дійти висновку, що малозначними є лише (тільки) ті адміністративні правопорушення, які не становлять великої (значної) суспільної шкоди, а також унаслідок їх заподіяння, не відбувається спричинення збитків державним та/або суспільним інтересам, чи то громадян, в залежності від характеру правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також те, що внаслідок вчинення нею адміністративного правопорушення не було заподіяно істотної шкоди державним, приватним та суспільним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, а також те, що суддею не встановлено жодних даних про її притягнення до адміністративної відповідальності раніше за вчинення аналогічних правопорушень - суд, керуючись принципом індивідуального визначення покарання, вважає, що на підставі ст.22 КУпАП слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу провадженням закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 33, 184, 268, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Я. Чорний