Справа№ 953/2183/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2026 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Дяченко О.М., розглянувши в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка є головним бухгалтером ТОВ «Корпорація здоров`я», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.02.2026 за № 223/20-40-07-30/0703, при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація здоров`я», посадовими особами відділу перевірок інших галузей економіки Управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківській області виявлено:

1. порушення вимог п п.44.1, 44.2 ст.44, п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 п. 135.1 ст. 135, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за №860/4153, встановлено заниження доходів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 6986 743 грн за 2024 рік;

2. порушення вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 16, 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153 занижено суму фінансового результат до оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 1892 107,00 грн гри за 9 місяців 2025 року, що призвело до заниження податку на прибуток всього на суму 1598 192 грн, у тому числі за 2024 ріку на суму 1 257 613 грн, за 9 місяців 2025 року на суму 340 579 грн;

3. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, порушено терміни реєстрації податкових накладних (розрахунків коригувань) у Єдиному ресстрі податкових накладних при виникненні податкових зобов`язань на суму ПДВ 77 502,51 грн гри, у т.ч. порушення строку реєстрацій до 15 календарних днів, на суму ПДВ 77 502,51 грн;

4. пп.124.1 ст. 124 Податкового кодексу України в частини затримки до 30 календарних днів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість порушення (код платежу 14010100) у сумі 4618,91 грн за період з 24.09.2025 по 28.09.2025;

5. п.п. 266.3.3. п.266.3, п.п. 266.7.5 п.266.7, п.п. 266.9.1. п.266.9 ст. 266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, не визначено базу оподаткування, самостійно не обчислено та не сплачено суму податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що призвело до його заниження у сумі 6 932,43 грн у. т.ч. за 4 кв. 2023 рік у сумі 3 365,75 грн. та за 1 кв. 2024 року у сумі 3 566,68 грн;

6. п. 63 ст. 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, п.п. 8.4., 8.5, п. 8 розділу VІІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, із змінами і доповненнями в результаті чого не подано у строк повідомлення за формою № 20-ОПП по 10 (десять) об`єктах оподаткування,

які вчинила, головний бухгалтер ТОВ «Корпорація здоров`я» ОСОБА_1 .

У судове засідання призначене на 12.03.2026 ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

10.03.2026 через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Гуляєв А.В. подав заяву в якій просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення № 953/2183/26 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи наступним:

"Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у Харківській області Державної податкової служби України було проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Здоров`я», , за результатами якої було складено акт № 7835/20-40-07-13-05/45393279.

При ознайомленні з матеріалами справи встановлено, що вищезазначений акт перевірки містить лише перший аркуш вступної частини та загальних положень акту, висновки, зроблені за результатами проведення перевірки, і не містить решти частини акту та даних, на підставі яких первинних документів контролюючий орган дійшов вказаних висновків та копій відповідних документів.

Також, що з адміністративного матеріалу не вбачається чи були узгоджені відповідні податкові зобов`язання, чи були виписані податкові повідомлення-рішення. Інших доказів скоєння адміністративного правопорушення за ст. 163-1 ч.1 КУпАП України матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення «Дата, час і місце вчинення порушення з 30.08.2023 по 30.09.2025, триваюче порушення виявлено 20.02.2026 ( акт перевірки № 7835/20-40-07-13-05/45393279 від 20.02.2026).

Проте така кваліфікація правопорушення як триваючого є необґрунтованою та суперечить положенням податкового законодавства і усталеній судовій практиці.

Відповідно до ст. 202 Податковий кодекс України, звітним (податковим) періодом є календарний місяць, а у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, календарний квартал або інший визначений період.

Згідно з п. 49.18.1 ст. 49 Податковий кодекс України податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем відповідного звітного періоду.

Таким чином, податкове законодавство чітко встановлює конкретні звітні періоди та строки виконання обов`язку платником податків, після спливу яких виникає факт порушення. Відповідно, момент вчинення адміністративного правопорушення пов`язується саме із закінченням встановленого строку виконання обов`язку, а не з моментом його подальшого виявлення контролюючим органом

Така правова позиція узгоджується із судовою практикою. Зокрема, у постанові Чернігівського апеляційного суду по справі №731/588/19 зазначено, що правопорушення, передбачене ст. 163-1 Кодекс України про адміністративні правопорушення, не є триваючим, оскільки податкове законодавство визначає конкретні звітні періоди та строки подання декларацій, із закінченням яких і обчислюється дата вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є разовим (одноактним), а не триваючим, і вважається вчиненим у момент порушення встановленого строку виконання відповідного податкового обов`язку.

Згідно опису порушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, воно вчинене у період часу з 30.08.2023 по 30.09.2025, відповідно, строк притягнення до відповідальності сплив.

За відсутності акту перевірки у суду першої інстанції відсутня можливість дослідити суть порушення, встановити його характер, дату вчинення.

Акт перевірки, як доказ вини особи, не може безсумнівно доводити факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Окрім того, участь ОСОБА_1 у діях, описаних у протоколі, не підтверджується жодними належними доказами; протокол містить помилки, не фіксує конкретних обставин, не відображає пояснення ОСОБА_1 на місці події/ складання протоколу.

Докази, на які посилається ГУ ДПС у Харківській області, є неповними та неналежними. Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 163-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Таким чином, сукупність проаналізованих в матеріалах справи доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в зазначеній справі з наступних підстав.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи встановлено, що ГУ ДПС у Харківській області Державної податкової служби України було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація здоров`я», , за результатами якої 20.02.2026 було складено акт № 7835/20-40-07-13-05/45393279.

Судом при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що зазначений акт перевірки містить лише 1, 3, 96-98 аркуші, тобто вступної частини та загальних положень акту, висновки, зроблені за результатами проведення перевірки, і не містить решти частини акту та даних, на підставі яких первинних документів контролюючий орган дійшов вказаних висновків та копій відповідних документів.

Також необхідно відзначити, що з адміністративного матеріалу не вбачається чи були узгоджені відповідні податкові зобов`язання. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 не конкретизовано час вчинення адміністративного правопорушення, а лише період, що суперечить вимогам ст.256 КУпАП України, оскільки не зазначено дня та місяця вчинення адміністративного правопорушення щодо кожного пункту викладеного в протоколі.

Інших доказів скоєння адміністративного правопорушення за ст. 163-1 ч.1 КупАП України матеріали справи не містять.

Наведені обставини унеможливлюють об`єктивний розгляд справи по суті.

Частиною 1 статті 163-1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Платниками податків і зборів (обов`язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов`язок сплачувати податки і збори. Об`єктами оподаткування є доходи (прибуток), додана вартість продукції (робіт, послуг), вартість продукції (робіт, послуг), зокрема, митна, або її натуральні показники, спеціальне використання природних ресурсів, майно юридичних і фізичних осіб та інші об`єкти, визначені законами України про оподаткування.

Об`єктивною стороною правопорушення є: а) відсутність податкового обліку; б) порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин даний акт перевірки, як доказ вини особи, не може безсумнівно доводити факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.163-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Таким чином, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.38, 163-1, 221, 247, 251, 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 63-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Київський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Дяченко