ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/311/26

Провадження № 3/293/118/2026

13 березня 2026 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , студент Старокостянтинівського агропромислового ліцею,

за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

05.03.2026 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №130229 від 25.02.2026 ОСОБА_1 24.02.2026 близько 10:00 год. в с.Малинівка по вул.Небесної сотні, 6, скориставшись відсутністю власника будинку ОСОБА_2 таємно викрав бензин в кількості однієї літри «95» та пошкоджений навісний замок. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

13.03.2026 ОСОБА_1 в судовому засідання своєї вини у вчиненні інкримінованого йому діянні не визнав. Пояснив, що 1 л бензину в пластиковій пляшці йому приніс його товариш ОСОБА_3 , так як хотів покататись на його мопеді. Про те, що вказаний бензин був викрадений він довідався від працівників поліції, які йому не повірили та склали відносно нього вказаний протокол.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимогст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ч.1 ст.51 КУпАП передбачає дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення та за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Тобто, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), шахрайстві (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), привласнення та розтрату.

Разом з тим, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП характеризується прямим умислом та корисливою метою.

Розглядаючи матеріали адміністративних справ, суд звертає увагу, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ч.1 ст.51 КУпАП передбачає одне із стягнень у вигляді адміністративного арешту, яке є досить суворим, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положенням п.15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Як убачається з матеріалів справи про адміністративні правопорушення, працівники поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення надали: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.02.2026, в якому допущено виправлення прізвища особи, яка вчинила правопорушення з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 (а.с.3), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.4).

Однак, вищевказані матеріали, які надійшли до суду не містять жодного доказу, в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 , а саме умисел у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, а саме: відсутні будь-які докази, які б вказували на вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, прямий умисел на викрадення майна та корисливий мотив.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, у розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення чужого майна (показання свідків, фото, відео, звукофіксація вказаних подій) матеріали справи не містять.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 40-1, ч.1 ст.51, 245, 251, 252, 256, 283, 285, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.51 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО