Справа №574/295/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гук Т. Р.
Номер провадження 33/816/319/26 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лішунова Є.О. з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Буринського районного суду Сумської області від 19 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 11.04.2025 року о 14 год. 55 хв. по вул. Шкільна в с. Успенка, Конотопського району, Сумської області керував автомобілем "BMW"3161 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Буринського районного суду Сумської області від 19.05.2025 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та вимог апеляційної скарги захисник вказував, що він не був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заяви про розгляд без участі не подавали, з матеріалами не знайомилися. Тому в постанові проігноровано те, що повний та всебічний розгляд справи без присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності неможливий. Вказані обставини мають значення, оскільки неналежне дослідження доказів може вплинути на їх спотворення та свідчити про їх ненадійність.

Стверджував, що відео-файли, які були скопійовані на оптичний диск невідомою особою за допомогою невстановлених пристроїв та програмного забезпечення не містять повної фіксації обставин справи. З відео-файлів доданих до матеріалів справи без спеціальних знань неможливо встановити зі скількох пристроїв велась зйомка, на який пристрій, чи вона безперервна.

Зазначав, що наявні в матеріалах справи відеозаписи на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, а тому, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора. Також матеріали справи не містять назви носія, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (в даному випадку - відео реєстратор, нагрудна бодікамера), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

З огляду на викладене, вважає, що при винесенні постанови суддею Буринського районного суду Сумської області було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а сама постанова суду є незаконною.

У призначене 03.03.2026 на 09:00 год судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокат Лішунов Є.О. не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лішунов Є.О. знаючи, що в апеляційному суді на розгляді з 12.06.2025 року перебуває подана захисником апеляційна скарга, в судове засідання жодного разу не з`явилися, апеляційний суд дійшов висновку, що останні не бажають приймати участь в апеляційному перегляді даної справи

Враховуючи вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Лішунова Є.О., які повідомлені належним чином про час, день та місце розгляду справи, що не суперечить вищезазначеним вимогам Закону та узгоджується з вимогами частини 6 ст.294 КУпАП.

Тому, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 19.05.2025 ОСОБА_1 та його захисник Лішунов Є.О. присутні не були, копія оскаржуваної постанови 20.05.2025 була надіслана за адресою місця проживання ОСОБА_1 та отримана 27.05.2025. Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику Лішунову Є.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 19.05.2025, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо оскаржуваної постанови, яку апелянт просив скасувати, а провадження у справі закрити, то тут апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 297361 від 11.04.2025 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП;

- відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейськими був зупинений транспортний засіб BMW"3161 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, почервоніння очей, про що останнього було повідомлено.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Буринська лікарня». Однак від проходження встановленого законом огляду водій ОСОБА_1 відмовився.

Враховуючи викладене, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, про дату, час та місце розгляду справи він не був повідомлений, з матеріалами справи не знайомилися, а тому в постанові проігноровано те, що повний та всебічний розгляд справи без присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності неможливий, апеляційний суд не може вважати обґрунтованими виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Крім цього, адвокатом Лішуном Є.О. 30.04.2025 на адресу суду було направлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, тобто захисник мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи з часу подання ним про це заяви до часу призначення даної справи до розгляду, тобто до 19.05.2025.

При цьому, ОСОБА_1 та його захисник Лішунов О.С. достовірно знаючи, що в провадженні Буринського районного суду Сумської області перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , клопотань про відкладення судового засідання та будь-які докази, що підтверджують не можливість прибути до суду не надали.

Апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Тому з врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суддя першої інстанції правильно дійшов висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає надані суду відеоматеріали належними та допустимими доказами та критично ставиться до доводів апелянта про те, що відеозаписи, що містяться в матеріалах справи, є неналежними доказами, оскільки були скопійовані на оптичний диск невідомою особою за допомогою невстановлених пристроїв та програмного забезпечення, не містять повної фіксації обставин справи, неможливо встановити зі скількох пристроїв велась зйомка та на який пристрій, а також відсутнє їх засвідчення електронним цифровим підписом, з огляду на наступне.

Матеріальний носій лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Вищезазначене узгоджується з викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20) правовою позицією, згідно якої ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Наданими матеріалами справи підтверджується, що відеозапис було здійснено під час зупинки ОСОБА_2 на нагрудні відео-реєстратори, а саме Tecsar BDC 43 GWCP та Xiaomi Yi Dash Cam Lite, про що зазначено в п. 10 протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки копіювання файлів на оптичний диск без стороннього втручання забезпечує повну ідентичність змісту вихідних даних і змінює лише технічні атрибути (час створення), долучений до матеріалів справи носій із відповідними реквізитами є автентичним примірником подій, що не викликає сумнівів у його достовірності та не потребує додаткового завіренням електронним підписом, що також не передбачено ні Законом України "Про поліцію", ні ст. 266 КУпАП, а тому він є належним та допустимим доказом.

Тому, відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Лішунову Є.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 19 травня 2025 року.

Постанову Буринського районного суду Сумської області від 19 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.