Справа № 686/5856/26
Провадження № 3/686/1715/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Дем`янов Ю.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Білозор Г.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 16.02.2026 о 09 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schwarzmueller, д.н.з. НОМЕР_2 в порушення п. п. 15.7., 15.12. Правил дорожнього руху, рухаючись по шосе Старокостянтинівське, 7Б у м. Хмельницький під час зупинки автомобіля, не вжив заходів щодо недопущення його самовільного руху, не поставив на стоянкове гальмо, в наслідок чого автомобіль здійснив наїзд на ТЗ BYD, д.н.з. НОМЕР_3 , що стояв позаду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди завдано механічних пошкоджень з

Вказаними діями ОСОБА_1 , на думку уповноваженого працівника поліції, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування указаної позиції зазначив про те, що дійсно 16.02.2026 керував транспортним засобом DAF із напівпричепом. Під час руху по автодорозі по вулиці Старокостянтинівське шосе (від вул. Зарічанської до кругу, що знаходиться по проспекту Миру) зупинився у потоці автомобілів перед пішохідним переходом. Після того, як рух транспортних засобів, що знаходились перед ним, відновився, намагався також розпочати рух, однак внаслідок ожеледиці, його транспортний засіб після пробуксовки розпочав повільне скочення до низу, внаслідок чого автомобіль під його керуванням здійснив наїзд на транспортний засіб BYD, д.н.з. НОМЕР_3 . Стверджує, що його вину у вказаному ДТП немає, оскільки у нього не було об`єктивної можливості уникнути зіткнення, а ДТП сталась внаслідок недотримання дистанції руху транспортним засобом BYD, а також незадовільного стану дороги.

Захисник підтримала позицію Цапа М.С. та просила провадження у справі закрити. Додатково указала на те, що інкриміновані ОСОБА_1 порушення ПДР не відповідають обставинам справи, а тому підстав для притягнення його до відповідальності саме за указані в протоколі порушення немає (долучила до матеріалів справи письмові пояснення).

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 592700 від 16.02.2026, складеного за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 16.02.2026 о 09 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schwarzmueller, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по шосе Старокостянтинівське, 7Б у м. Хмельницький, під час зупинки автомобіля, не вжив заходів щодо недопущення його самовільного руху, не поставив на стоянкове гальмо, в наслідок чого автомобіль здійснив наїзд на ТЗ BYD, д.н.з. НОМЕР_3 , що стояв позаду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ТЗ завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 15.7., 15.12. ПДР.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 вищевказаних порушень правил дорожнього руху до матеріалів справи додано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 592700 від 16.02.2026, план-схему до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення ОСОБА_1 від 16.02.2026, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 16.02.2026, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 16.02.2026.

Дослідивши долучені матеріали справи суддею встановлено, що належних, допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи немає, не встановлені такі і судом в ході судового розгляду.

Пунктом 15.7. ПДР передбачено, що на спусках і підйомах, де спосіб поставлення не регламентується засобами регулювання руху, транспортні засоби необхідно ставити під кутом до краю проїзної частини так, щоб не створювати перешкод іншим учасникам дорожнього руху і виключити можливість для самовільного руху цих засобів. На таких ділянках допускається ставити транспортний засіб уздовж краю проїзної частини, повернувши керовані колеса таким чином, щоб виключалась можливість самовільного руху транспортного засобу.

Пунктом 15.12. ПДР передбачено, що водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що особа, що притягується до адміністративної справи ОСОБА_1 керував транспортним засобом рухаючись у потоці автомобілів по шосе Старокостянтинівському у м. Хмельницький. Так, як вбачається із пояснень останнього та пояснень потерпілої особи, ОСОБА_1 не покидав свій транспортний засіб, не здійснював паркування, а, рухаючись в межах дозволеної швидкості, призупинився для надання переваги в русі пішоходам. Проте, у зв`язку із тим, що на проїжджій частині була ожеледиця, його транспортний засіб почав самовільне скочування, що спричинило зіткнення із транспортним засобом, що стояв позаду не дотримуючись дистанції. Відтак, ОСОБА_1 не могло бути вчинено порушення норм п. п. 15.7., 15.12. ПДР, а тому в його діях відсутні зазначені порушення ПДР та, відповідно, і склад адміністративного правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 16.02.2026, ділянку, на якій рухались вказані транспортні засоби визнано незадовільною у зв`язку із наявністю ожеледиці, що ускладнює можливість водія адекватно реагувати на зміну дорожньої обстановки.

Окрім того, суд бере до уваги пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які підтверджуються долученою до матеріалів справи схемою місця ДТП, з приводу того, що водієм транспортного засобу BYD, д.н.з. НОМЕР_3 , можливо не було дотримано належної дистанції, яка могла запобігти зіткненню, що могло бути додатковою причиною ДТП у даній дорожній ситуації.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суддя зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення, долучений до матеріалів справи, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення. Інших доказів, які підтверджували беззаперечну вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні суду на дослідження не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на положення ст.62 Конституції України, ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини, який притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення у справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), приходжу до висновку, що направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю у тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, після аналізу всіх доказів по справі, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, та приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не здобуто та суду не надано, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 401, 122-4, 124, 247 п. 1, 283, 284, 294 КУпАП України, суддя,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Юрій ДЕМ`ЯНОВ