Провадження № 33/801/250/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Горбатюк В. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Огородника Володимира Васильовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп., а також стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погодившись із судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги посилається на те , що постанова суду є необґрунтованою та прийнятою з порушенням процесуальних норм, оскільки суд не належним чином дослідив наявні докази, відмовивши при цьому у призначенні судової автотехнічної трасологічної експертизи.

В судовому засіданні захисник адвокат Огородник В.В. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Інший учасник ДТП потерпілий ОСОБА_3 заперечив проти вимог апеляційної скарги та пояснив, що погоджується з постановою суду першої інстанції, який розібрався в ситуації і прийняв законне рішення.

Розглянувши заявлене захисником клопотання про призначення експертизи, апеляційний суд відмовив в його задоволенні, так як питання, які ставляться на вирішення експерта правовими (про вину особи у вчиненні ДТП, причинно-наслідковий зв`язок між її діями та наслідками тощо), а не такими, що потребують наукових знань в галузі автотехніки та трасології.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КпАП України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положення ст. 7 КпАП України передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КпАП України передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 251 КпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 529911 від 02.12.2026 водій ОСОБА_1 того ж дня - 02.12.2025 о 14 год. 10 хв. в м. Вінниці, вул. Келецька, 57 керував транспортним засобом марки Інфініті, номерний знак НОМЕР_2 , та під час руху не врахував безпечної відстані та швидкості і дорожніх обставин, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Шкода, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б, п. 13 ПДР України .

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за статтю 124 КпАП України.

Статтею 124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3 б ПДР України передбачено бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1 ПДР визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

13.4. Якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. На ділянках доріг, позначених знаками 1.6 "Крутий підйом" і 1.7 "Крутий спуск", за наявності перешкоди дати дорогу повинен водій транспортного засобу, що рухається на спуск.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях останнього складу даного правопорушення.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 ; схемою місця ДТП.

Так, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_3 , не пересвідчившись у безпеці руху, необережно відчинив передні ліві двері свого автомобіля, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_1 отримав пошкодження правого дзеркала, правого заднього крила, правих задніх дверей, заднього бампера, а також патрубків, розташованих під ним.

Водій ОСОБА_3 у поясненнях вказав, що зупинив свій автомобіль на крайній правій смузі відповідно до вимог Правил дорожнього руху біля кінотеатру «Мир». На сусідній смузі повільно рухався потік транспортних засобів. Намірившись вийти з автомобіля, він подивився у дзеркало заднього виду, перешкод не виявив та обережно відчинив двері приблизно на 2025 см, після чого відчув удар у привідчинені двері. Вказав, що між потоком транспортних засобів, які рухалися з невеликою швидкістю, та автомобілями, що стояли на стоянці, з правого боку на значній швидкості, орієнтовно 7080 км/год, рухався легковий автомобіль, який обганяв потік, притискаючись до припаркованих транспортних засобів, та після зіткнення зупинився лише через 50-60 метрів.

В матеріалах провадження наявна схема ДТП, яка складена у відповідності з вимогами наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У вказаній схемі зафіксовано наступне: ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП. Розташування транспортних засобів, характер пошкоджень автомобілів, відображених на схемі місця ДТП, підтверджують, що водій автомобіля Інфініті ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу, проїжджаючи повз припарковані автомобілі, що призвело до зіткнення його авто із припаркованим автомобілем Шкода, водій якого ОСОБА_4 привідкрив водійські двері.

Так, згідно зі схемою місця ДТП в напрямку руху автомобіля Інфініті наявні дві смуги руху, шириною 3,3 і 4 метри. При цьому на крайній правій смузі за напрямком руху були запарковані автомобілі, в тому числі автомобіль Шкода під керуванням ОСОБА_3 на відстані 0,4-0,6 м від краю проїжджої частини. З огляду на ширину автомобіля Шкода Октавія, що складає 1,8 м (1769 мм), для руху інших транспортних засобів на цій смузі залишалося 1,6-1,8 м, що при ширині Інфініті QX30 також близько 1,8 м (1815 мм), було явно недостатньо для дотримання безпечного інтервалу.

Схема ДТП складена у присутності водіїв та підписана ними.

Із відеозапису, наданого захисником, судом встановлено, що ОСОБА_1 , рухаючись правою смугою руху з метою об`їзду транспортного потоку, у місці, де вздовж правого краю проїзної частини були припарковані транспортні засоби, не дотримався безпечного бокового інтервалу та дистанції. Унаслідок цього він наблизився на небезпечну відстань до припаркованих автомобілів, що призвело до зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_3 , який в цей час відчиняв двері свого автомобіля.

Таким чином є встановленим, що порушення ОСОБА_1 п.2.3б, 13.1 ПДР спричинило до пошкодження транспортного засобу автомобіля Шкода, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 та власного автомобіля ОСОБА_1 .

Отже, зазначені докази підтверджують причетність водія ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, механізм його настання .

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху, порушив п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, що у комплексі всіх вихідних факторів дії перебувають у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, є правовою підставою адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КпАП України.

Відмова у задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи на думку апеляційного суду була законною і обґрунтованою.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,-

постановив:

Поновити захиснику адвокату Огороднику В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Огородника Володимира Васильовича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник