Справа № 357/2683/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2026 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої у медичному центрі «DR. David», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: в матеріалах справи немає, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 135070 від 15.02.2026, 15.02.2026 о 18:00 год по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї свекрухи ОСОБА_2 , яке виражалося у нецензурній лайці та в стусанах у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , чим завдала шкоди психологічному здоров`ю дитини. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, повідомила, що вона не вчиняла жодного насильства щодо свого малолітнього сина, у неї був конфлікт із її свекрухою.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, а саме: форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 від 15.02.2026; терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 від 15.02.2026, відповідно до якого кривднику заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи строком на 10 діб, починаючи з 20:55 год 15.02.2026 до 20:55 год 25.02.2026; письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.02.2026, відповідно до яких її свекруха вчиняла стосовно неї насильство; письмову заяву ОСОБА_1 від 15.02.2026, відповідно до якої вона просить притягнути до відповідальності її свекруху ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_2 від 15.02.2026; письмову заяву ОСОБА_2 від 15.02.2026; відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП з огляду на наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає за чинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю неповнолітнього чи малолітнього потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а саме малолітньої чи неповнолітньої особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до члена своєї сім`ї.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Отже, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, його фабула викладена наступним чином «15.02.2026 о 18:00 год по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї свекрухи ОСОБА_2 , яке виражалося у нецензурній лайці та в стусанах у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , чим завдала шкоди психологічному здоров`ю дитини.».

Таким чином, фабула протоколу про адміністративне правопорушення не містить конкретного формулювання правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , а саме не містить відомостей про те, що було вчинено насильство та його вид (фізичне, психологічне, економічне) саме стосовно малолітнього ОСОБА_3 .

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення чітко не викладено об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із п. 9 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року N 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Таким чином, всупереч вимогам чинного законодавства, фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тим самим, таке уточнення фабули судом є неприйнятним з наведених передумов.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 173-2,247,251,252,283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА