Номер провадження3/205/942/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Яценко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, відомостей щодо працевлаштування не надано, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2025 року близько 11 год. 00 хв. за адресою : АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , вчинила домашнє насильство економічного характеру по відношенню до чоловіка.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені даного адміністративного правопорушення не визнала та суду пояснила, що сума 40000 гривень, про яку йдеться, нею була складена для спільного сумісного проживання з ОСОБА_2 , коли останній виявив бажання знову жити разом, жодного вимагання з нього цих коштів з її боку не було, навпаки, останнім часом вона отримала кошти від ОСОБА_2 у сумі 8000 грн., ці кошти були їй перераховані через інтернет банк і ОСОБА_2 під час листування з нею зазначив, що ці кошти ним були перераховані для утримання сина. Також долучила до матеріалів справи скріпи переписки з ОСОБА_2 а також ексель роздруківки.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №861768 від 25.11.2025 року, та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зауваживши, що остання вимагала з нього 40000 гривень на утримання її та сина, в противному випадку погрожувала забороною побачення з сином. Також підтвердив, що дійсно перерахував ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8000 гривень на утримання сина, інших грошових коштів їй не перераховував. З сином бачиться регулярно, перешкод з боку ОСОБА_1 з цього приводу немає.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши докази у їх сукупності та проаналізувавши їх зміст, суд доходить висновку про відсутність об`єктивних ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке ставиться в провину ОСОБА_1 , оскільки жодних дій економічного характеру, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 стосовно потерпілого ОСОБА_2 не вчиняла, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення, який передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Так, відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У даному випадку судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять будь-яких даних, які б підтверджували наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та які спростовували б позицію ОСОБА_1 щодо її непричетності до вчинення даного адміністративного правопорушення, а тому, суд вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, які ставляться їй в провину.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, з огляду на вищезазначене, а також враховуючи відсутність будь-яких беззаперечних доказів, що ОСОБА_1 вчинила будь-яку з форм домашнього насильства стосовно свого чоловіка, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, у своїй сукупності, не містять прямих та беззаперечних доказів, які б однозначно доводили винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість та суперечність наявних у справі доказів, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Яценко