ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/135/26 Доповідач - Галіян Л.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 р. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. ознайомившись з апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Гнат Н.А. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2026 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 665,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, вказану постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Ознайомившись з апеляційною скаргою та матеріалами адміністративної справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження апелянту слід відмовити, а апеляційну скаргу слід повернути апелянту, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У даному випадку апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд 06 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було здійснено за участі останнього та його захисника Гнат Н.А..

Разом з тим апеляційна скарга подана захисником тільки 23 лютого 2026 року, отже скарга подана з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, захисник вказує, що вона ознайомилась із постановою суду тільки 11 лютого 2026 року, що не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, а інших поважних причин апелянтом не наведено.

Разом з тим захисник Гнат Н.А. була присутня при судовому розгляді справи 06 лютого 2026 року, їй було відомо зміст та суть прийнятого рішення, роз`яснено порядок та строки апеляційного оскарження постанови.

При цьому, строк на апеляційне оскарження для останнього розпочинається саме із дня проголошення рішення суду, а не з моменту отримання копії постанови і незалежно від того, коли такий факт мав місце.

Водночас із моменту ознайомлення із постановою суду 11 лютого 2026 року у захисника була можливість подати скаргу в строки, передбчачені ч.2 ст.294 КУпАП, а саме по 16 лютого 2026 року включно.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Крім того, учасники справи повинні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином не наведено і в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду та які б перешкоджали захиснику Гнат Н.А. звернутись з апеляційною скаргою в межах відведеного десятиденного строку.

Слід зазначати, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Тому, зважаючи на доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Гнат Н.А. як на обставини пропуску процесуального строку та мотиви, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи поважність причин, вважаю, що визнати їх такими немає підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Гнат Н.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2026 року відмовити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Гнат Н.А. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2026 року повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя