"25" лютого 2026 р. Справа № 370/209/26
Провадження № 3/370/82/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 рік с-ще Макарів

Суддя Макарівського районного суду Київської області Бізяєва Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: не відомий, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 14 січня 2026 року о 23 год. 40 хв. в смт. Макарів, вул. Дружби, 35 гр. ОСОБА_1 здійснив виклик на спец. лінію «102» та в телефонній розмові виражався нецензурною лайкою в сторону оператора, чим порушив людську гідність та громадську мораль.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час судового засідання шляхом направлення смс- повідомлення на номер телефону, вказаний в протоколі. Однак, в судові засідання призначені на 29.01.2026 та 09.02.2026 року до суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило.

Постановою суду від 09.02.2026 року гр. ОСОБА_1 було піддано приводу та зобов`язано ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області виконати постанову у строк. Розгляд справи відкладено на 25.02.2026 року на 10 год.20 хв.

Станом на 25.02.2026 року привід не виконано. Причин не виконання приводу суду не відомо.

У рішенні ЄСПЛ по справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року судом було визначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року). (п. 41 Рішення).

Зважаючи на те, що судом здійснені заходи з повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи були належними, а він мав бути заінтересований для вжиття заходів для явки до суду, то суддя вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю за наявними у справі документами. Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить наступних висновків.

Так, на переконання суду вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 970500 від 15.01.2026, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254-256 КУпАП; поясненням ОСОБА_1 та іншими матеріалами у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд, враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу відповідатиме характеру вчиненого адміністративного правопорушення та особі правопорушника і буде достатнім задля виконання його мети, яка полягає у вихованні особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, суд враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 7 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119, 00 грн.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.О. Бізяєва