ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 рокуСправа № 495/219/26
Номер провадження 3/495/133/2026

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-Кодекс),

встановила:

13.01.2026 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 000219Е від 06.01.2026 йому ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 із таким формулюванням: 06.01.2026 о 20:30 прикордонним нарядом "Контрольний пост" на автодорозі Одеса-Рені М-16 (48км 600м), на відстані 3900м від лінії державного кордону, виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який, не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску через державний кордон, здійснив спробу незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію автодороги Одеса-Рені, в районі прикордонного знаку № 0608, що проходить через ділянку автодороги Одеса-Рені в районі п/зн 0608, на території Білгород-Дністровського району, Одеської області, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» від 01.11.1997, статтю 5 Закону України « Про прикордонний контроль» від 05.11.2009.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду належно повідомлений; в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.

Від 16.02.2026 ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення, відповідно у яких він зазначає, що 06.01.2026 він їхав з міста Одеса до Білгород-Дністровського в маршрутці № 560, через населений пункт Паланка, оскільки в місті Одеса проходив лікування, згідно з направленням від Білгород-Дністровської міської лікарні, іншої дороги у м. Одеса немає; наміру виїздити у Молдову через п/п «Паланка» не мав. До пояснень додав: копію комп`ютерної томографії № BD30122511, направлення на госпіталізацію епікриз №9466, протокол процедури дистанційної літотрипсії.

Дослідивши матеріали справи, долучені докази, судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу, події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 Кодексу з таких підстав.

Статтею 280 Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 Кодексу, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 Кодексу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 Кодексу, до справи додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ 000219Е від 06.01.2026; копію паспорта громадянина України; схему місця виявлення порушника державного кордону України 06.01.2026; доповіддю за фактом виявлення відсутності у лікувальному закладі, капітана ОСОБА_1 (без зброї) від 15.03.2025; рапортами.

Відповідальність за ч.1 ст.204-1 Кодексу, настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу характеризується наявністю прямого умислу.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст.7 ч.1 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 252 Кодексу орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні всі необхідні ознаки суб`єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.204-1 Кодексу, оскільки таке правопорушення повинно бути здійснене при наявності прямого умислу, проте у провину ОСОБА_1 у спробі перетинання державного кордону України ґрунтується на припущеннях встановленні на місці виявлення останнього без належних та достовірних доказів.

Відсутність мотиву на незаконний перетин державного кордону ОСОБА_1 підтвердив достатніми та необхідними доказами (необхідність проїзду у медичну у станову у м. Одеса за направленням лікаря, відсутність альтернативного проїзду).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 204-1 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 256, 280, 283-284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановила:

провадження у справі № 495/219/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ф. Волкова