ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Гакмана М.Ю. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16.02.2026 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н ОВ И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02 лютого 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.

Згідно постанови суду, 18.01.2026 року о 22.10 год. в м. Чернівці по вул. Рівненська, 16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Нісан Альмера» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

На вказану постанову суду адвокат Гакман М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказував, що до початку судового розгляду справи в суді першої інстанції ним було подано заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні. Однак суд, розглянув справу без його участі, чим порушив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначав, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено безпідставно та в процесі перевірки документів поліцейськими, з надуманих мотивів висунули ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ігноруючи пояснення водія, що він не вживав алкогольні напої.

Стверджував, що ОСОБА_1 не відмовлявся в категоричній формі пройти

огляд на стан алкогольного сп`яніння, а хотів зрозуміти мотиви поведінки поліцейських, вимоги яких викликали сумніви.

При цьому поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду та почали його схиляти до відмови від проходження огляду. Також водієві не було роз`яснено право пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, ввівши цим його в оману.

На думку апелянта, у водія не було виявлено жодних ознак алкогольного сп`яніння, його поведінка була скоординована, послідовна та відповідала ситуації. А тому вважає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції відступив від принципу об`єктивності судового розгляду та вимог КУпАП, а тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

ОСОБА_2 та адвокат Гакман М.Ю. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляджу справи, від них не надходило клопотань про відкладення судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні вимог апелянта необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дотримався наведених вимог діючого законодавства та дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №569577 від 18.01.2026 року (а.с. 1-2), який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду відмовився (а.с. 4); направленням в ЧОНД, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.5), відеозаписами що містяться в матеріалах справи (а.с. 9).

Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та встановленим законом способом, будь-які сумніви щодо їх достовірності відсутні.

З відео файлів, що містяться в матеріалах справи та були досліджені судом апеляційної інстанції, вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду службового автомобіля, у зв`язку з тим, що автомобіль рухався не зовсім коректно, хаотично, на певних ділянках дороги то збільшував, то зменшував швидкість, після зміни напрямку руху не вимикав покажчик повороту, незрозуміло змінював напрямок руху.

Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу. ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи, що випив трішки алкоголю. Також водієві було запропоновано проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він також відмовився.

При цьому суд зауважує, що працівники поліції неодноразово пропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснили процедуру проходження огляду за допомогою приладу Драгер, а також пропонували проїхати в заклад охорони здоров`я.

А тому твердження апелянта про те, що поліцейські схиляли водія до відмови від проходження огляду є неправдивими та спростовуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому суд зауважує, що виявляти такі ознаки у водіїв уповноважені працівники поліції, як уповноважені законом особи, спілкуючись безпосередньо з водієм, можуть виявити перелічені вище зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, що є підставою для направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння. Заперечувати виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 можна було б, якби останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Що стосується доводів апелянта про те, що розгляд матеріалів справи відбувся без його адвоката, чим було порушено право на захист ОСОБА_1 то необхідно зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Захисник, який представляє інтереси особи, що притягується до адміністративної відповідальності, зобов`язаний добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням захисника розгляд справи переносився двічі у зв`язку з зайнятістю адвоката в інших судових засіданнях. В третій раз адвокат подав аналогічне клопотання. При цьому особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дати, час та місце розгляду справи, жодного разу не з`являвся в судове засідання.

Судом така поведінка учасників процесу була визнана такою, що направлена на затягування розгляду справи, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого рішення та ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.

Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 266, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Гакмана М.Ю. відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 лютого 2026 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя