Справа № 638/599/22
Провадження № 3-в/638/9/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі судді Яковлевої В.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, відновлення строку на його пред`явлення та встановлення судового контролю,

ВСТАНОВИВ :

Постановою Дзержинського (наразі Шевченківського) районного суду м. Харкова від 18 серпня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

17 лютого 2022 року потерпілою ОСОБА_1 під час розгляду справи подано клопотання в порядку статті 282 КУпАП, в якому просила встановити причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення директором ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 ; внести пропозицію про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов для надання їй інформації директором ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 на її запит від 19 жовтня 2021 року; зобов`язати директора ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 повідомити Джержинський районний суд м. Харкова про вжиті заходи щодо надходження пропозиції з приводу надання їй інформації на її запит від 19 жовтня 2021 року.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 є потерпілою у адміністративному провадженні, була вимушена звернутися з заявою до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо порушення посадовими особами приватної фірми ПФ «А-ТЕТ» її права на інформацію.

Так, 19 жовтня 2021 року вона направила запит до ПФ «А-ТЕТ» щодо надання їй інформацїї про вузол обліку теплової енергії, заяви про видачу технічних умов, узгодження проекту і встановлення лічильника тепла на вводі опалення та іншої інформацїї по квартирам АДРЕСА_1 , проте відповіді від ПФ «А-ТЕТ» мною не було отримано, що змусило її звернутися з заявою про порушення її прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Під час розгляду справи було встановлено невиконання законних вимог регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Харківській області, а саме ненадання директором Фірми ОСОБА_2 документів та інформації запитуваної у Фірми листами від 06 грудня 2021 року № 14762.2/ІІІ-23094.3/21/21/47 та від 24 грудня 2021 року № 42010.4/ІІІ-23094.3/21/47, містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті, 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Положеннями статті 282 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції щодо вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження пропозиції повинно бути повідомлено орган (посадову особу), який вніс пропозицію.

На підставі викладеного з метою усунення та недопущення у подальшому порушень чинного законодавства, суд вважав за необхідне звернути увагу директора приватної фірми «А-ТЕТ» ОСОБА_2 на допущені порушення законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважав за необхідне внести до приватної фірми «А-ТЕТ» пропозиції про вжиття відповідних заходів щодо усунення причин та умов стосовно ненадання ОСОБА_1 директором ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 інформації на її запит від 19 жовтня 2021 року, що сприяли вчиненню директором приватної фірми «А-ТЕТ» ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 245, 282 КУпАП, суд постановив внести до приватної фірми «А-ТЕТ» пропозиції про вжиття належних заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення.

Про вжиті заходи постановлено повідомити Дзержинський (нині Шевченківський) районний суд м. Харкова протягом місяця з дня надходження пропозиції.

23.02.2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, відновлення строку на його пред`явлення та встановлення судового контролю в порядку статей 376, 382 КАС України, в якій просить суд:

1. Визнати протиправними дії директора «А-ТЕТ» ОСОБА_2 щодо надання свідомо неправдивої відповіді на інформаційний запит від 19.10.2021 року та введення в оману суду при направленні недостовірного звіту щодо виконання постанови суду від 18.08.2022 року.

2. Відновити строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 638/599/22 до виконання.

3.Видати виконавчий лист у справі № 638/599/22 про зобов`язання директора Приватної фірми «А-ТЕТ» () ОСОБА_2 надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 19.10.2021 р., та надіслати його до Електронного кабінету стягувача ОСОБА_1 .

4. На підставі ст. 382-3 КАС України розглянути звіт ПФ «А-ТЕТ» (вх. №3966/24 від 10.05.2024 р.) та постановити ухвалу про відмову у прийнятті звіту як такого, що не відповідає вимогам ст. 382-2 КАС України та суті судового рішення.

5. Встановити судовий контроль за виконанням постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.08.2022 р. у справі № 638/599/22 та зобов`язати директора ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 подати до суду звіт про повне виконання судового рішення у новий строк - протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня набрання цією ухвалою суду законної сили».

6. Накласти на директора ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 штраф у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за злісне, цілеспрямоване невиконання судового рішення та подання недостовірного звіту.

7. Відповідно до ч. 4 ст. 382-3 КАС України, стягнути 50% суми штрафу на користь стягувача - ОСОБА_1 , а іншу половину - до Державного бюджету України. 8.Витребувати з матеріалів паперової справи № 638/599/22 оригінал листа ПФ «А-ТЕТ» (вх. №3966/24 від 10.05.2024 р.) для перевірки його відповідності вимогам ст. 382-2 КАС України».

9. Направити у паперовому вигляді рішення суду щодо розгляду цієї заяви за вищезазначеною поштовою адресою ОСОБА_1 .

Заява обгрунтована тим, що вона, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_2 . ПФ «А-ТЕТ» є ліцензованим монополістом, що надає послуги опалення в цьому будинку згідно договору приєднання від 01.02.2017 р.

Протягом 8 років (з 01.10.2017 р. по 20.02.2026 р.) у її квартирі відсутнє теплопостачання, що підтверджено актами (зокрема, актом ПФ «А-ТЕТ» від 27.12.2022 р., де зазначено, що встановлено тепловий лічильник на квартиру АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, крани перекриті).

Незважаючи на відсутність послуги, ПФ «А-ТЕТ» здійснює фіктивні нарахування боргу понад 70 000 грн та через обман ініціював примусове стягнення коштів та арешт моїх банківських рахунків.

Постановою Держинського районного суду м. Харкова від 18.08.2022 у справі № 638/599/22 головуючий суддя - Яковлева В,М розглянувши адміністративний матеріал , який надійшов з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини постановив ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окремою постановою Держинського районного суду м. Харкова від 18.08.2022 у справі № 638/599/22 суд зазначив, що вважає за необхідне звернути увагу директора ПФ А-ТЕТ ОСОБА_2 на допущені порушення законодавства та постановив внести до ПФ «А-ТЕТ» пропозиції про вжиття належних заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення. Про вжиті заходи повидомити Держинський районний суду м. Харкова протягом місяца з дня надхождення пропозиції.

Незважаючи на те, що постанова від 18.08.2022 р. була винесена в межах справи про адміністративне правопорушення, вона містить імперативну вимогу суду щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню моїх прав (надання відповіді на запит).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд приймає рішення від імені України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення в порядку, визначеному законом.

Станом на лютий 2026 року рішення суду навмисно, цілеспрямовано не виконується. Умисне ігнорування директором ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 приписів обов`язкового до виконання судового рішення протягом більш ніж 3-х років (з серпня 2022 по лютий 2026 року) є триваючим правопорушенням, яке підриває авторитет судової влади.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, зокрема у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, залишалося невиконаним на шкоду одній із сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового розгляду» в розумінні статті 6 Конвенції.

Таким чином, тривале невиконання постанови позбавляє сенсу саме звернення до суду та Секретаріату Уповноваженого, що вимагає застосування заходів суворого судового контролю та накладення штрафу згідно зі ст. 382-3 КАС України.

Щодо важливості причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа (ст.376 КАСУ), то згідно з ч. 2 ст. 376 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Протягом 20222026 рр. заявниця вживала активних заходів для виконання рішення. Директору ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 були направлені інформаційні запити від 29.11.2021 вх№ Ш-23094.3/2, від 10.01.2022, 14.01.2022, від 15.09.2024р, від 08.01.2026, заяву від 19.09.2024р, скаргу від 18.09.2024р та інші, акт претензію від 08.02.2022 року з додатками від 16.02.2022 року вх №32/03, щодо відсутності тепла в квартирі Шевченко Н,В, проте відповіді по суті отримано не було.

У 2024 році ОСОБА_1 звернулася до Державної виконавчої служби (далі - ДВС), проте через складні умови воєнного стану в м. Харкові та відсутність професійної допомоги, я була введена в оману щодо процедури виконання судових рішень у справах про адмінправопорушення, що свідчить про наявність об`єктивних перешкод для вчасного пред`явлення саме виконавчого листа. Неодноразово зверталася до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області зі скаргами, в тому числі від 03.08.2023 року (вх № Ш-434 від 08.08.2023), в якій просила витребувати матеріали документів, викладені в інформаційному запиті від 19.10.2021, виїхати на об`єкт для встановлення причини відсутності тепла в моїй квартирі АДРЕСА_2 та інше.

Однак ПФ «А-ТЕТ (в особі ОСОБА_2 ) перешкоджала проведенню перевірки, яка проводилася з 18.04.2024 по 01.05.2024р. уповноваженими особами Держпродспоживслужби в Харківській службі, на підставі чого були складені Вимога від 19 квітня 2024 року та АКТ від 01.05.2024 року (копії додаються).

07.04.2024 року знов була змушена звертатися до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою на неправомірні дії ОСОБА_2 . Уповноважений направив лист (вих № 23341.4/ІІІ-13008.3/24/43.1 від 17.04.2024) до Дзержинського районного суду м. Харкова. Зі змісту відповіді від 29.04.2024 вих № 03 04/ЕП-873/24 заначено наступне: «відомостей, які містяться в автоматизованій системі документообігу суду, копія вищезазначеної постанови надіслана на поштову адресу Приватною фірма «А-ТЕТ»: 61001, м. Харків, вул. Культури, буд. 20-В, 02.09.2022 за вих. № 638/599/22/26860/2022, однак конверт був повернутий на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні з причин не отримання його адресатом.

Витяг з постанови суду від 18.08.2022 р:Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тобто повернення конверта з суду «після закінчення терміну зберігання» (02.09.2022) - це умисне ухилення ОСОБА_2 від отримання судового акта, про який він знав (оскільки був фігурантом справи). Це ще раз доводить його недобросовісність. ...Також (суд) повідомляємо Вам, що повідомлень від Приватної фірми «А-ТЕТ» щодо вжиття належних заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення в матеріалах справи №638/599/22 не міститься.

З урахуванням листа ОСОБА_1 , копія постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.08.2022 повторно надіслана на поштову адресу Приватної фірми «А ТЕТ»: 61058, м. Харків, вул. Культури, буд. 20-В, 29.04.2024 за вих № 638/599/22/41965/2024». Судом було направлено Уповноваженому лист від 23.05.2024 р про те, що «за вх №3966/24 від 10.05.24 надійшов лист від ПФ «А-ТЕТ», згідно якого було повідомлено про надання ОСОБА_1 відповіді на інформаційний запит від 19.10.2021р…». Уповноважений Верховної Ради України з прав людини направив лист до директору ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 з вимогою надати інформацію щодо виконання зазначеної постанови суду. Директор ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 повідомив Уповноваженого про те, що ОСОБА_1 надіслано відповідь на інформаційний запит за вих № 10 від 08.05.2024 року.

Так, 08.05.2024 директор Приватної фірми «А-ТЕТ» ОСОБА_2 надав суду відповідь № 10, що містить завідомо недостовірну інформацію та відмову визнавати норми ЗУ «Про доступ до публічної інформації», що є фактичною відмовою від виконання рішення суду. Обґрунтування неправомірних дій директора ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 та умисне введення суду в оману.

У відповіді вказано, що згідно ст. 13 ЗУ «Про доступ до публічної інформаціі» ПФ «А ТЕТ» є розпорядником публічної інформації виключно стосовно інформації, щодо умов постачання, товарів, послуг та цін на ніх. «Запитувана у інформаційному запиті від 19.10.2022 року інформація не відноситься до інформації щодо умов постачання, товарів, послуг та цін на ніх передбачених законом як публічна інформація. ПФ А ТЕТ, не будучі розпорядником публічної інформації , що запитується вами у інформаційному запиті від 19.10.22 не має повноважень, щодо розгляду вашего запиту до вимог ЗУ про доступ до публічної інформаціі.» (копїя відповіді додається), що суперечить нормам законодавства, в тому числі п.2 ч.1 ст .12 ЗУ «Про доступ до публічної інформаціі», суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Також, ОСОБА_1 вважає, що ПФ «А-ТЕТ» порушила ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не забезпечивши надання послуги належної якості. Директор ОСОБА_3 свідомо ігнорує рішення судів, приховуючи відсутність ТУ або їх незаконність.

Щодо порушення Боржником ст. 382-2 КАСУ, завниця зазначає, що Документ, надісланий ПФ «А-ТЕТ» на адресу суду 10.05.2024 (вх. №3966/24), не є «Звітом про виконання» у розумінні закону, оскільки порушена форма. У листі, направленому Фірмою до суду не зазначено, що це «Звіт про виконання постанови Джержинського районного суду від 18.08.2021року у справі № 638/599/21», так само не вказано у відповіді ОСОБА_1 , що було виконано (які надані документи, інформація по суті) або обґрунтування невиконання рішення суду. У листі не зазначено, що ПФ «А-ТЕТ» просить суд прийняти цей «звіт» та вважати судове рішення виконаним у повному обсязі. Не зазначено, чому звіт про виконання постанови суду, який має нести інформацію про її виконання, а не бути «пусткою», не надано у встановлений судом строк (один місяць), тобто до 18.09.2022 року (порушення ч. 2 ст. 382-2 КАСУ). Крім цього суд не взяв до уваги, що їй була направлена та сама відповідь-відписка № 10 від 08.05.2024 року, яку вона оскаржила в суді та Уповноваженого ВР України з прав людини у 2021-2022 роках, і неправомірно прийняв таку відповідь - звіт за виконання, хоча ухвалу суду про остаточне рішення не виніс. ОСОБА_2 вводить в оману не тільки її, а й суд, уповноваженого за що передбачена кримінальна відповідальність (ст. 384 КК України).

Суд, дослідивши заяву, матеріали адміністративної справи, виходить наступного.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язанні з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шевченківського (попереднє найменування суду - Дзержинський) суду від 18 серпня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 січня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2022 року залишено без змін.

Суд звертає увагу, що чинним КУпАП передбачено контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення.

У свою чергу, положеннями КУпАП не передбачено подання звіту про виконання постанови суду.

Зважаючи на те, що в даному випадку провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та подання звіту про його виконання.

Більше того, як на правове обгрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 посилається на норми КАС України.

Так, заявниця вказує на те, що частиною 1 статтею 382 КАС України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення на користь позивача, має право зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно зі ст 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст 382 ч. 6 КАС України суд під час ухвалення рішення суду за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, якщо суд допускає його негайне виконання.

Враховуючи тривале умисне невиконання судового рішення протягом 3.5 років та неодноразове надання Відповідачем недостовірної інформації суду та Уповноваженому, ОСОБА_1 вважає за необхідне встановити стислий строк для подання звіту про виконання - 5 робочих днів.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов?язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, посадовими особами та громадянами.

Виконання постанови про накладення адміністративного стягнення - є завершальною стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення, зміст якої полягає в практичній реалізації обмежень особистого, морального і матеріального характеру, передбачених призначеним правопорушнику стягненням.

Відповідно до ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву, а також за адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

У разі винесення кількох постанов про накладення адміністративних стягнень щодо однієї особи кожна постанова виконується окремо (ст. 300 КУпАП).

Відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Як свідчать матеріали справи, постанова суду була своєчасно, у встановленому Законом порядку і строк, звернена до виконання (а. с. 264, 265 т. 1, 117 т. 2).

Так, в порядку статей 245, 282 КУпАП, постановою суду від 18 серпня 2022 року ухвалено внести до приватної фірми «А-ТЕТ» пропозиції про вжиття належних заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення.

Про вжиті заходи ухвалено повідомити Дзержинський (наразі Шевченківський) районний суд м. Харкова протягом місяця з дня надходження пропозиції.

Більше того, стосовно та на підтвердження виконання постанов, особисто ОСОБА_1 вказала, зокрема, наступне.

Уповноважений направив лист (вих № 23341.4/ІІІ-13008.3/24/43.1 від 17.04.2024) до Дзержинського районного суду м. Харкова. Зі змісту відповіді від 29.04.2024 вих № 03 04/ЕП-873/24 заначено наступне: «відомостей, які містяться в автоматизованій системі документообігу суду, копія вищезазначеної постанови надіслана на поштову адресу Приватною фірма «А-ТЕТ»: 61001, м. Харків, вул. Культури, буд. 20-В, 02.09.2022 за вих. № 638/599/22/26860/2022, однак конверт був повернутий на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні з причин не отримання його адресатом.

Копія постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.08.2022 повторно надіслана на поштову адресу Приватної фірми «А ТЕТ»: 61058, м. Харків, вул. Культури, буд. 20-В, 29.04.2024 за вих № 638/599/22/41965/2024.

Судом було направлено Уповноваженому лист від 23.05.2024 р про те, що «за вх № 3966/24 від 10.05.24 надійшов лист від ПФ «А-ТЕТ», згідно якого було повідомлено про надання ОСОБА_1 відповіді на інформаційний запит від 19.10.2021р…» Уповноважений Верховної Ради України з прав людини направив лист до директору ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 з вимогою надати інформацію щодо виконання зазначеної постанови суду. Директор ПФ «А-ТЕТ» ОСОБА_2 повідомив Уповноваженого про те, що ОСОБА_1 надіслано відповідь на інформаційний запит за вих № 10 від 08.05.2024 року.

08.05.2024 директор Приватної фірми «А-ТЕТ» ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 , суду відповідь № 10, відповідно до змісту якої, згідно ст. 13 ЗУ «Про доступ до публічної інформаціі» ПФ «А ТЕТ» є розпорядником публічної інформації виключно стосовно інформації, щодо умов постачання, товарів, послуг та цін на них. «Запитувана у інформаційному запиті від 19.10.2022року інформація не відноситься до інформації щодо умов постачання, товарів, послуг та цін на ніх передбачених законом як публічна інформація. ПФ «А ТЕТ», не будучі розпорядником публічної інформації, що запитується вами у інформаційному запиті від 19.10.22 не має повноважень, щодо розгляду Вашого запиту до вимог ЗУ про доступ до публічної інформаціі.» (копїя відповіді додається), що суперечить нормам законодавства, в тому числі п. 2 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про доступ до публічної інформаціі»,суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є розпорядники інформації- суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону (а.с. 123-133 т. 2).

Таким чином, з викладених ОСОБА_1 доводів та обставин вбачається, що заявницею особисто підтверджено факти належного направлення постанов суду для виконання та звернення їх до виконання.

Разом із тим, щодо застосування ч. 1 ст. 381-1 КАСУ, то суд зазначає, що положення цієї статті застосовуються при ухваленні рішень в адміністративних справах у порядку адміністративного судочинства, але аж ніяк при винесенні постанов по справах про адміністративні правопорушення в порядку КУпАП.

Відтак встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та подання звіту про його виконання КУпАП не передбачено, не відповідає вимогам законодавства про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КУпАП, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Доречно зауважити, що в обгрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на порушення ПФ «А-ТЕТ» Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не забезпечення надання послуги належної якості, а саме, відсутність тепла, невиконання судового рішення.

Водночас, суд звертає увагу, що заявниця не позбавлена права захисту свого порушеного права у передбаченому Законом порядку, зокрема, ЦПК України, ЦК України та КПК України, КК України.

З урахуванням викладених обставин, доводів заяви та матеріалів справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, відновлення строку на його пред`явлення та встановлення судового контролю в порядку статей 376, 382 КАС України не підлягає розгляду в порядку КУпАП, у зв`язку із чим підлягає поверненню.

На підставі ст. 3 КУпАП, керуючись ст. ст. 283 285, 304 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, відновлення строку на його пред`явлення та встановлення судового контролю - повернути.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Суддя В. М. Яковлева