Справа №: 452/715/26
Провадження № 3/452/408/2026
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 березня 2026 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у присутності правопорушника, якому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 603625 від 01 березня 2026 року, водій ОСОБА_1 01 березня 2026 року о 14 год. 37 хв. в с. Чуква по вул. Центральна, Самбірського району, Львівської області, керуючи автомобілем марки «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2021 № 1305, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 603629 від 01 березня 2026 року, водій ОСОБА_1 01 березня 2026 року о 14 год. 37 хв. в с. Чуква по вул. Центральна, Самбірського району, Львівської області, керуючи автомобілем марки «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не зупинив транспортний засіб і не залишився на місці пригоди. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 а) Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2021 № 1305, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи, що судом одночасно розглядаються протоколи про вчинення ОСОБА_1 кількох адміністративних правопорушень, суддя вважає доцільним здійснювати їх спільний розгляд.

Під час розгляду справи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 винним себе визнав, підтвердив викладені у протоколах обставини вчинення ним правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, просив суд суворо його не карати.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням, згідно ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Адміністративним правопорушенням, згідно ст. 122-4 КУпАП визнається залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Орган (посадова особа), згідно зі ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення, складеними уповноваженою особою, що відповідають вимогам ст. 256 КУпАП; схемою місця ДТП; поясненнями викладених на окремих аркушах та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями правопорушника наданими в суді.

Викладеними фактичними обставинами справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи обставини і характер вчинених правопорушень, ступінь вини і дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дані адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вигляді становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.

У разі не сплати штрафу в добровільному порядку, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після спливу строку, встановленого законом для її апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги постанова судді набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя