Справа №461/1133/26
Провадження №3/461/607/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова О.Б. Кротова, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.3 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 01.02.2026 близько 17:45 год. за адресою: м. Львів, вул. Князя Романа, буд.9, в приміщенні магазину «Близенько» викрав товар, а саме: Каву Якобз Кронунг мелену вагою 250 г в кількості 1 шт., Каву Якобз Монарх Еспресо мелену вагою 450 г в кількості 1 шт., на загальну суму 617 грн без ПДВ, правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.51 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, постанова про привід від 16.02.2026 не виконана.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, приходжу до наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП, стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №990214 від 01.02.2026, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 , та долученою до такого фототаблицею;

- заявою директора магазину «Близенько» (ПП «Мережа-Сервіс Львів №4) ОСОБА_2 від 01.02.2026, в якій просить прийняти міри щодо невідомої особи чоловічої статі, яка 01.02.2026 о 17:45 год. з торгового залу магазину «Близенько» за адресою: м. Львів, вул. Князя Романа, буд.9, викрала товар на суму у закупівельних цінах без ПДВ 617 грн, а саме: ОСОБА_3 мелену вагою 250 г в кількості 1 шт., ОСОБА_4 мелену вагою 450 г в кількості 1 шт.;

- довідкою про вартість товару, який викрадено;

- витягом з ІПНП від 01.02.2026;

- рапортом працівника поліції від 01.02.2026;

- постановою Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2025 у справі №461/7645/25, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Таким чином, суду надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч.3 ст.51 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , підстав сумніватися в їх достатності та достовірності немає. Його дії за ч.3 ст.51 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, правопорушення вчинено повторно протягом року, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, та підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Із врахуванням наведеного, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.3 ст.51 КУпАП, у виді штрафу.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути 665,60 грн судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.40-1, 51, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн (п`ять тисяч сто гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ольга КРОТОВА