Справа № 161/701/26
Провадження № 3/161/839/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 20 лютого 2026 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

- за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області із Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 05.01.2026 року о 12.40 год. в с. Забороль Луцького району, надавав послуги з перевезення 4-х пасажирів на замовлення легковим автомобілем «Volkswagen Crafter», р.н. НОМЕР_1 без наявної ліцензії, чим порушив вимоги ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак від його захисника надійшло клопотання про слухання справи у його відсутності. Крім того, заперечив вину останнього у вчиненні інкримінованого правопорушення та просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №0019881 від 05.01.2026 року, направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі), відеозаписом з місця вчинення правопорушення та іншими матеріалами справи.

Відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Диспозиція сформульованих в ч. 1 ст. 164 КУпАП норм є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» (документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення) автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника-ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса-посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника-ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування суб`єкти господарювання притягаються до адміністративної відповідальності, передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Аналіз зазначених вимог чинного законодавства свідчить про те, що адміністративна відповідальність настає як за одноразове надання послуг з перевезення пасажирів без відповідної ліцензії на зайняття таким видом діяльності так і систематичне, а тому ОСОБА_1 є суб`єктом передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП адміністративного правопорушення.

При цьому, як слідує із представленого відеозапису, пасажири вказали, що замовляли перевезення через інтернет і такою послугою користуються не вперше.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тобто провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, дослідивши та оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, інші обставини справи, суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації майна, передбаченого санкцією статті 164 ч.1 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк