СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3509/26
пр. № 3/759/1530/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Проскурня Олег Іванович, за участі прокурора Куцого С.В. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора Державної установи «Український центр інформаційних технологій та Національного Реєстру» Міністерства охорони здоров`я України (далі по тексту - ДУ «УЦІТ та НР») та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту - Закон), будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в січні 2025 року премію у розмірі 80% від посадового окладу, що становить 4652 грн. 00 коп., особисто підписав Наказ від 28 січня 2025 року № 3 «Про преміювання», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в лютому 2025 року премію у розмірі 80% від посадового окладу, що становить 4652 грн. 00 коп., особисто підписав Наказ від 26 лютого 2025 року № 4 «Про преміювання», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в березні 2025 року премію у розмірі 80% від посадового окладу, що становить 4652 грн. 00 коп., особисто підписав Наказ від 27 березня 2025 року № 5 «Про преміювання», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в березні 2025 року премію у розмірі 12000 грн. 00 коп., особисто підписав Наказ від 27 березня 2025 року № 6 «Про преміювання працівників установи за підсумками роботи за І квартал 2025 року», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в квітні 2025 року премію у розмірі 80% від посадового окладу, що становить 4652 грн. 00 коп., особисто підписав Наказ від 28 квітня 2025 року № 7 «Про преміювання», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в травні 2025 року премію у розмірі 80% від посадового окладу, що становить 4652 грн. 00 коп., особисто підписав Наказ від 26 травня 2025 року № 8 «Про преміювання», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в червні 2025 року премію у розмірі 80% від посадового окладу, що становить 4652 грн. 00 коп., особисто підписав Наказ від 26 червня 2025 року № 9 «Про преміювання», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в червні 2025 року премію у розмірі 12000 грн. 00 коп., особисто підписав Наказ від 26 червня 2025 року № 10 «Про преміювання працівників установи за підсумками роботи за ІІ квартал 2025 року», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в липні 2025 року премію у розмірі 80% від посадового окладу, що становить 2831 грн. 65 коп., особисто підписав Наказ від 28 липня 2025 року № 11 «Про преміювання», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, усупереч пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, під час здійснення своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. При цьому в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення та вчинив дії стосовно преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, встановивши йому в серпні 2025 року премію у розмірі 80% від посадового окладу, що становить 2215 грн. 24 коп., особисто підписав Наказ від 28 серпня 2025 року № 12 «Про преміювання», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів, вчинив дії щодо підписання наказів «Про преміювання» відносно свого сина в умовах реального конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, через те, що не був належним чином проінформований про необхідність такого повідомлення та про заборону вчиняти дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Прокурор Куций С.В. в судовому засіданні зазначив про наявність в діях особи складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень і призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши усні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя констатує, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, зокрема:

-протоколами про адміністративні правопорушення, в яких зафіксовані обставини вчинення адміністративних правопорушень;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-обґрунтованим висновком НАЗК про виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.10.2025;

-статутом ДУ «УЦІТ та НР» від 21.12.2018 р.;

-наказами про призначення та звільнення директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 ;

-наказами про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника директора та покладеними на нього обов`язками виконуючого директора;

-особовою карткою ОСОБА_1 ;

-посадовою інструкцією заступника директора від 01.01.2018 року;

-розрахунком заробітної плати ОСОБА_1 за період з січня 2024 по жовтень 2025;

-положенням про преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР» від 10.01.2017;

-наказом про внесення змін до складу комісії по преміюванню від 26.09.2024 № 11, де визначено головою комісії ОСОБА_1 ;

-наказами про преміювання від 28 січня 2025 року № 3, від 26 лютого 2025 року № 4, від 27 березня 2025 року № 5, від 27 березня 2025 року № 6, від 28 квітня 2025 року № 7, від 26 травня 2025 року № 8, від 26 червня 2025 року № 9, від 26 червня 2025 року № 10, від 28 липня 2025 року № 11, від 28 серпня 2025 року № 12;

-протоколами комісії про преміювання від 28 січня 2025 року, від 26 лютого 2025 року, від 27 березня 2025 року, від 27 березня 2025 року, від 28 квітня 2025 року, від 26 травня 2025 року, від 26 червня 2025 року, від 26 червня 2025 року, від 28 липня 2025 року, від 28 серпня 2025 року;

-усними поясненнями ОСОБА_1 , даними в судовому засіданні.

Встановлено, що 25 березня 2009 року наказом ДУ «УЦІТ та НР» № 3-к «Про призначення директора ОСОБА_1 » на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 25.03.2009 № 82-о ОСОБА_1 призначено на посаду директора ДУ «УЦІТ та НР» на умовах укладеного з ним контракту від 25.03.2009 № 446. Надалі, у зв`язку із закінченням строку дії вказаного контракту ОСОБА_1 26.03.2012 звільнено з посади директора ДУ «УЦІТ та НР» та з 27.03.2012 призначено виконуючим обов`язків директора Центру (наказ Міністра охорони здоров`я України від 21.03.2012 № 43-о). Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) від 23.03.2017 № 11-о ОСОБА_1 виконуючого обов`язків директора ДУ «УЦІТ та НР» МОЗ України 23.03.2017 звільнено за власним бажанням та з 24.03.2017 згідно з наказом МОЗ України від 23.03.2017 № 12-о на нього покладено виконання обов`язків директора ДУ «УЦІТ та НР» МОЗ України, як на заступника Центру, які він виконує по цей час.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 2 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 2 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону посадові особи юридичних осіб публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону посадова особа юридичної особи публічного права - голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права.

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з статтями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права.

При цьому керівник підприємства (одноосібний виконавчий орган), головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради (у разі її утворення), голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства.

Відповідно до п. 2 розділу І Статуту ДУ «УЦІТ та НР», затвердженого наказом МОЗ України від 21.12.2018 № 2450, ДУ «УЦІТ та НР» - це державна бюджетна неприбуткова установа, уповноваженим органом управління Центру є МОЗ України.

За своїм правовим статусом ДУ «УЦІТ та НР» є юридичною особою публічного права, майно Центру є державною власністю. Фінансування діяльності ДУ «УЦІТ та НР» здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законодавством (п. 1 розділу IV, пп. 2, 9 розділу V Статуту ДУ «УЦІТ та НР»).

Згідно з п. 6 розділу VII Статуту ДУ «УЦІТ та НР» керівник Центру безпосередньо підпорядковується Уповноваженому органу управління та несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань, що визначені Статутом, і здійснення ним своїх функцій. У цьому ж пункті визначено, що керівник ДУ «УЦІТ та НР», у тому числі, розпоряджається коштами та майном Центру відповідно до законодавства та його статуту, а також уповноважений у встановленому порядку призначати на посади та звільняти з посад працівників ДУ «УЦІТ та НР», застосовувати до них заходи заохочення та дисциплінарні стягнення.

Так, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР», наділений службовими повноваженнями щодо прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників ДУ «УЦІТ та НР», визначення їх посадових обов`язків, застосовування до них заходів заохочення та стягнення, видання у межах своїх повноважень наказів та розпоряджень.

Отже, ОСОБА_1 , як виконуючий обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР», є посадовою особою юридичної особи публічного права, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі обмеження та зобов`язання, передбачені цим законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати становлять основна (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки)) та додаткова (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці) заробітна плата. На відміну від основної, додаткова заробітна плата, до якої, у тому числі, належать різні види стимулюючих виплат (премії, надбавки тощо), не є гарантованою, можливість її отримання, так само як і її розмір, як правило, залежить від оцінки результатів роботи особи керівником.

Умовами та порядком преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР» визначаються Положенням про преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», яке 10.01.2017 затверджене виконувачем обов`язків директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 та погоджено представником трудового колективу інженером-електронником провідним ОСОБА_3 .

Так, відповідно до пп. 3.1 - 3.3 Положення про преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР» преміювання може здійснюватися за результатами праці за місяць, квартал, рік, а також до державних, професійних свят та особистих ювілейних дат. Для розв`язання питань преміювання співробітників установи наказом керівника створюється постійно діюча комісія. Комісія з преміювання на основі даних бухгалтерського обліку про економію фонду оплати праці визначає загальну суму премії, яка може бути виплачена працівникам установи за результатами праці. Як встановлено, головою комісії по преміюванню є виконувач обов`язків директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 (додаток до Положення про преміювання, наказ ДУ «УЦІТ та НР» від 26.09.2024 № 11). Преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР» здійснюється за наказом керівника ДУ «УЦІТ та НР». Конкретний розмір премії працівників визначається у вигляді фіксованої суми відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, установи і граничними розмірами не обмежується. Загальна сума премії, що виплачується працівникам здійснюється з фонду економії заробітної плати (пп. 3.4, 3.6 Положення про преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР»).

Згідно з наявним у матеріалах справи обґрунтованим висновком НАЗК, наявність у розпорядженні керівника бухгалтерських розрахунків, пропозицій підлеглих працівників, висновків дорадчих органів, якщо вони не позбавляють його дискреційних повноважень стосовно прийняття остаточного рішення про преміювання чи застосування стимулюючих виплат, не виключає його відповідальності за прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР», у ОСОБА_1 наявні службові повноваження, які визначені статутом ДУ «УЦІТ та НР», які у даному випадку мають дискреційний характер.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким (п. 50 постанови Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 1840/2970/18).

Дискреція - це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку (п. 43 постанови Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 1840/2970/18).

Таким чином, такі обставини, як надання комісією з преміювання пропозиції щодо розміру премії, так само як і погодження проекту рішення юридичною службою чи іншим структурним підрозділом установи, а також його схвалення профспілковою організацією або трудовим колективом, не впливають на дискреційний характер повноважень керівника та не усувають наявний конфлікт інтересів. Зазначені погодження мають виключно рекомендаційний та організаційно-допоміжний характер і не змінюють того, що саме службова особа, зацікавлена у прийнятті рішення, є належним і єдиним суб`єктом ухвалення кінцевого рішення.

При цьому навіть за умови, що особа маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, він вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів, про що наголошено у Методичних рекомендаціях від 12.01.2024 № 2 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» (зі змінами).

Отже, такий фактор, як видання наказу на підставі протоколу засідання комісії по преміюванню, не надавав можливості виконувачу обов`язків директора ДУ «УЦІТ та НР» МОЗ України ОСОБА_1 уникнути конфлікту інтересів під час прийняття відповідного рішення стосовно інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, оскільки такі повноваження, по-перше, є дискреційними; по-друге, ОСОБА_1 є членом та головою комісії з преміювання.

Встановлено, що на підставі протоколів засідання комісії по преміюванню, затверджених ОСОБА_1 як головою цієї комісії, останній як виконувач обов`язків директора ДУ «УЦІТ та НР» видавав накази, згідно з якими інженеру-програмісту провідному ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , неодноразово нараховували та виплачували щомісячну премію за період з січня 2025 по серпень 2025 року (включно), крім того було нараховано та виплачено квартальні премії за 2025 рік.

Згідно з наказом директора ДУ «УЦІТ та НР» від 02.10.2006 №10-к ОСОБА_2 прийнятий до ДУ «УЦІТ та НР» на посаду техніка I категорії відділу матеріально-технічного та господарського забезпечення. За наказом виконуючого обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 від 19.03.2019 № 4-к ОСОБА_2 переведено на посаду інженера-програміста провідного відділу дослідження та розробки інформаційно-аналітичної системи реєстру з 20.03.2019, де останній працює до цього часу.

Відповідно до актового запису про народження від 01.06.1984 № 1746 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 є сином і членом сім`ї першого ступеня споріднення, близькою особою (у розумінні ст. 1 Закону).

Абзацом 3 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а незалежно від зазначених умов, зокрема, - син.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Своєю чергою, безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Однак, усупереч вказаним вимогам Закону, ОСОБА_1 не повідомив у встановленому Законом порядку та строки керівника МОЗ України про наявність реального конфлікту інтересів і його врегулювання, в умовах реального конфлікту інтересів вчинив дії та прийняв рішення щодо преміювання близької особи - сина ОСОБА_2 .

При цьому, згідно з інформацією МОЗ України від 19.11.2025 № 09-23/3589/2-25, у встановленому Законом порядку та строки ОСОБА_1 не звертався до керівництва МОЗ України з повідомленням про наявність реального конфлікту інтересів та його врегулювання під час видачі наказів за період з 1 січня 2025 по 31 серпня 2025 року, окрім повідомлення від 18 вересня 2025 року за вх. № 7/50809/1-25 про потенційний/реальний конфлікт інтересів у зв`язку з роботою в ДУ «УЦІТ та НР» його близької особи (сина) ОСОБА_2 . За результатами розгляду вказаного повідомлення та з метою врегулювання конфлікту інтересів, наказом МОЗ від 22 вересня 2025 року № 1466 застосовано заходи зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів.

У свою чергу, виконуючий обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 листами від 24 вересня 2025 року № 64, від 14 жовтня 2025 року № 74 та від 27 жовтня 2025 року № 74 звертався до МОЗ України з проханням погодження преміювання його близькій особі (сину) ОСОБА_2 , які станом на дату надання відповіді на запит ДСР НПУ перебували на розгляді в МОЗ України.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист МОЗ України від 19.01.2026 № 24/1948/2-26, де вказано, що згідно з наказом МОЗ України від 03.09.2025 № 218-Адм, аудиторською групою з метою оцінки результативності та якості виконання завдань ДУ «УЦІТ та НР», здійснено позаплановий внутрішній аудит відповідно до питань, визначених програмою внутрішнього аудиту за період з 01 січня 2023 року по 31 серпня 2025 року та встановлено, що у в.о. директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 наявний конфлікт інтересів у зв`язку з роботою в ДУ «УЦІТ та НР» його близької особи (сина) ОСОБА_2 , при цьому ОСОБА_1 несвоєчасно повідомив безпосереднього керівника - Міністра про наявність у нього реального та потенційного конфлікту інтересів та прийняв рішення щодо преміювання себе та своєї близької особи в умовах конфлікту інтересів.

У зв`язку з вищезазначеним, наказом МОЗ України від 15 січня 2026 року № 4-о «Про оголошення догани ОСОБА_1 », в. о. директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Також отримано листа від 26.11.2025 № 93-06/96243-25 від Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про те, що виконуючий обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 до НАЗК з приводу наявності конфлікту інтересів не звертався.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, при наявність реального конфлікту інтересів виконуючий обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 зобов`язаний не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, чого ОСОБА_1 не зробив.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Приватний інтерес у даному випадку полягає у прагненні реалізувати повноваження у найбільш сприятливий для родича спосіб. При цьому у ст. 27 Закону міститься заборона суб`єктам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, мати у прямому підпорядкуванні близьких осіб та бути прямо підпорядкованими близьким особам. Увівши для цієї категорії посадовців обмеження спільної роботи близьких осіб у виді такої заборони, враховуючи характер відносин між такими особами, законодавець припустив наявність приватного інтересу, а, відповідно - конфлікту інтересів у керівника коли у нього в підпорядкуванні працює близька особа.

Із викладеного вбачається, що під час видання наказів фінансового характеру, на підставі яких здійснено нарахування та виплату грошової премій ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, зумовлений родинними стосунками, а саме особиста зацікавленість у поліпшенні матеріального забезпечення своєї близької особи - сина, тобто родича першої групи споріднення. Зазначений приватний інтерес ОСОБА_1 вступав у суперечність із його службовими повноваженнями, що у розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).

Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

У даному випадку суперечність між приватними та службовими інтересами ОСОБА_1 не дає змоги йому, як виконуючому обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР», об`єктивно оцінити роботу інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою, під час видання вищезазначених наказів про встановлення сину квартальних премій та щомісячних премій за період з січня по серпень 2025 року.

Так, у виконуючого обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій по підписанню наказів про встановлення квартального та щомісячного преміювання відносно інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , з явним приватним інтересом, що вплинуло на об`єктивність і неупередженість прийнятого рішення.

Зазначений приватний інтерес ОСОБА_1 вступав у суперечність із його службовими повноваженнями, що у розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Однак, усупереч вищевикладеному та в порушення п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, ОСОБА_1 видавав накази, на підставі яких було здійснено нарахування та виплату премій інженеру-програмісту провідному ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , тобто близькою особою.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки директора ДУ «УЦІТ та НР» та посадовою особою юридичної особи публічного права, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, при цьому ОСОБА_1 , в умовах реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення щодо преміювання працівників ДУ «УЦІТ та НР», зокрема інженера-програміста провідного ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 , з січня по серпень 2025 року встановлював йому щомісячні та квартальні премії, особисто підписуючи відповідні накази «Про преміювання».

Місцем вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є місце роботи ОСОБА_1 - ДУ «УЦІТ та НР», розташована за адресою: м. Київ, просп. Берестейський, 119/121.

Датою вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, є дата закінчення наступного робочого дня від дати, коли він повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час підписання відповідних наказів про преміювання, а саме: 29.01.2025, 27.02.2025, 28.03.2025, 28.03.2025, 29.04.2025, 27.05.2025, 27.06.2025, 27.06.2025, 29.07.2025, 29.08.2025. При цьому необхідно зауважити, що згідно з положеннями ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення ще не сплив, відтак відсутні підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Фактичним моментом виявлення вчинених ОСОБА_1 правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, слід вважати дату складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, тобто момент коли уповноваженою особою, що має право складати протоколи зібрано та проаналізовано фактичні дані, зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення та оформлено такий висновок у вигляді протоколу, тобто 09.02.2026.

З огляду на зазначене, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 , про те, що його не було ознайомлено з вимогами антикорупційного законодавства суддя зазначає наступне.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону посадові особи юридичних осіб публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому Конституція та Закони України мають вищу юридичну силу ніж відомчі нормативні акти чи роз`яснення. Відтак, ОСОБА_1 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, а в силу займаної посади на нього поширюються обов`язки, передбачені Законом України «Про запобігання корупції». А тому не ознайомлення ОСОБА_1 з положеннями антикорупційного законодавства не може слугувати підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відомості Закону України «Про запобігання корупції» є публічно доступними на офіційному веб-сайті Верховної Ради України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Обставини, які перешкоджають притягненню винної особи до адміністративної відповідальності та накладенню адміністративного стягнення, під час розгляду справи не встановлені.

За приписами ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 172-7, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протоколи № 241, № 243, № 245, № 247, № 249, № 251, № 253, № 255, № 261, № 263 від 09.02.2026), та накласти на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя Олег ПРОСКУРНЯ