Справа №165/58/26
Провадження №3/165/173/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Василюк А.В., розглянувши матеріали, що надійшли від СПД №2 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555694 від 31 грудня 2025 року зазначено, що о 13 год. 01 хв. 31 грудня 2025 року ОСОБА_1 керував по проспекту Дружби, поблизу буд.4 у м. Нововолинську автомобілем марки "ВАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, тим самим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 за участю захисника Максименко Ю.П. свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав з підстав зазначених у його письмових поясленнях (а.с.74 зворот.) Пояснив, що він дійсно 31 грудня 2025 року, прибзизно о 12 год. керував автомобілем зазначеним у протоколі, та був зупинений полцейськими після повороту з автодороги сполученням "Ковель-Жовква" на бульвар Дружби у м. Нововолинську. Вважає, що працівники полції його зупинили незаконно, оскільки він не порушував ПДР України. Після зупинки поліцейські не повідомили йому про причину зупинки керованого ним автомобіля. На відеофайлах з боді-камер поліцейських не зафіксовано проходження ним тестування на алкоголь, та не зафіксовано результат алкотесту (особисто його не видно ні на місці зупинки автомобіля, ні в службовому автомобілі поліції). Зазначив також, що йому не надали можливість пройти тестування на алкоголь в лікарні. Наголосив, що він 31 грудня 2025 року не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав самогон увечері, напередодні, тобто 30 грудня 2025 року (випив 250 гр самогону). Підтвердив, що результат алкотесту на місці зупинки становив 1,30 % алкоголю, з яким він погодився. Також підтвердив, що поставив свої підписи в протоколі про адміністративне правопорушення, зобов`язанні про відсторонення від керуванням транспортним засобом, результаті тестування на алкоголь та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спецальних технічних засобів.

У судовому засданні працівник поліції ОСОБА_2 зазначила, що дійсно 31 грудня 2025 року складала протокол щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9"а" ПДР України, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Пояснила, що під час руху на керованому ОСОБА_1 автомобілі було виявлено пошкодження заднього бамперу та кришки багажника, а також те, що обличчя останнього було у "втомленому" вигляді, тому за сукупністю цих ознак було прийнято рішення про зупинку керованого ним автомобіля. Після зупинки автомобіля, після того як ОСОБА_1 відчинив вікно, було чути запах алкоголю з салону автомобля, тому останньому було запропоновано пройти тестування на алкоголь на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. під час проведення тестування, яке відбувалось у службовому автомобілі поліції від останнього було чути різкий запах алкоголю. Після завершення тестування на алкоголь ОСОБА_1 погодився з його результатом, тому згідно з Інструкцією складання адмністративних матералів не було потреби складати направлення на огляд в медичному закладі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555694 від 31 грудня 2025 року (а.с.1), рапортом (а.с.2), результатом тестування на алкоголь (а.с.3), зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555694 про відсторонення ОСОБА_1 від кервання транспортним засобом (а.с.5), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічний засобів (а.с.7), відеофайлами, які знаходяться на DVD-R диску (а.с.8).

До пояснень ОСОБА_1 відношусь критично, оскільки такі пояснення спростовуютьться дослідженими у судовому засданні доказами, зокрема відеозаписом з боді-камер поліцейських та відеокамери у службовому автомобілі поліції, і сприймаю їх як спосіб захисту особою яка притягається до адміністративної відповдальності від пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення.

Згідно результату тестування на алкоголь (а.с.3) останнє калібрування приладу Drager "Alcotest 6810" відбулось 18 червня 2025 року, згідно роз`яснень виробника приладу (а.с.47-61) інтервал часу між градуюваннями, встановлений виробником становить шість місяців. Тобто, тестування ОСОБА_1 відбулось поза межами шестимісячного строку. Однак зважаючи на те, що строк калібрування приладу було порушено на незначний термін (менше двох тижднів), з врахуванням отриманого результату 1,33 % алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 , вважаю таке порушення несуттєвим, та таким, що не спростовує керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Інші неточності та деякі суперечності та інші недоліки матерілів справи про адміністративне правопрушення є несуттєвими, та жодним чином не спростовують порушення ОСОБА_1 п.2.9"а" ПДР України, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, вважаю, що клопотання захисника Максименко Ю.П. (а.с. 44-45, 62-63, 70-72) з огляду на досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності такими що не підлягають до задоволення.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб тощо, а тому, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпеки в сфері безпеки дорожнього руху, дані про особу порушника, ступінь його відповідальності за адміністративне правопорушення, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують авідповідальність, наявність пом`якшуючих обставин: має на утриманні трьох малолітніх дітей (а.с.65-66), батька пенсіонера інваліда ІІІ групи (а.с.68), вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 665,60 грн.

Керуючись ст.40-1, ст.283, ст.284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Роз'яснити, що штраф відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанову можна оскаржити до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис А.В. Василюк