ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1763/25 Номер провадження 33/814/361/26Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А. В. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника в його інтересах адвоката Конрадій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомий, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 10.02.2025 року приблизно о 19 годині 47 хвилин в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, буд. 9 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом AUDI A8 державний номерний знак НОМЕР_1 виїхав на перехрестя вул. Небесної Сотні та Першотравневої при увімкненні світлофора, а саме червоного кольору та здійснив зіткнення з транспортним засобом Богдан Т 70117 номер 034 під керуванням ОСОБА_2 у наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункту 8.7.3.е ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить постанову щодо нього скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. А у разі, якщо суд дійде висновку про наявність вини просить застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевий суд належним чином не з`ясував обставин справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не грунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що при перегляді відеозапису долученого до матеріалів справи патрульною поліцією не вбачається та жодним чином не зафіксовано рух водія автомобіля Audi А8, днз НОМЕР_1 на зображений сигнал світлофора, а саме червоного кольору, що унеможливлює перевірку обставин щодо вчинення ним такого правопорушення.

Зазначає, що по справі не проводились жодні експертизи чи технічні дослідження, а в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази, які б підтверджували причинно - наслідковий зв`язок між його діями та настанням ДТП.

Також звертає увагу суду, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, завжди дотримується правил дорожнього руху, що підтверджує відсутність злісності у діях.

Крім того вказує, що місцевим судом не взято до уваги той факт, що подія мала незначний характер, ніхто не постраждав, шкоди здоров`ю або майну інших осіб не завдано, подія не становила суспільної небезпеки, не мала умисного характеру, що свідчить про малозначність події.

Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки апеляційна скарга була подана 28.03.2025, тобто в межах десятиденного строку, однак 03.12.2025 Полтавським апеляційним судом була винесена постанова про повернення апеляційної скарги, з формальних підстав, у зв`язку з чим апеляційна скарга подається повторно.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника Конрадій М.В. на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній під час проголошення постанови 20.03.2025 та його апеляційна скарга надійшла до суду 26.11.2025, з пропущенням строку на апеляційне оскарження.

Постановою апеляційного суду від 03.12.2025 вказана апеляційна скарга була повернута з підстав пропущення строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.

Після цього, 08.12.2025 адвокатом Конрадій М.В. повторно подано до суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в межах 10-ти днів із дня повернення попередньої апеляційної скарги. До апеляційної скарги також подано клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, де він посилається на те, що апеляційна скарга була подана ним у визначений законодавством строк, а саме 28.03.2025, що вбачається з конверта наявного в матеріалах справи.

Відповідно до матеріалів справи, у перший раз апеляційна скарга від ОСОБА_1 надійшла до суду 26.11.2025, однак із наявної копії конверту (а.с. 23), неможливо встановити дату її подання на пошту.

За таких обставин, вважаю причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поважною, а тому клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 243733 від 10.02.2025, схеми місця ДТП, письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 10.02.2025.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 8.7.3.e ПДР.

Відповідно до п. 8.7.3.e ПДР червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

За матеріалами справи ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI A8 державний номерний знак НОМЕР_1 виїхав на перехрестя вул. Небесної Сотні та Першотравневої при увімкненні світлофора, а саме червоного кольору та здійснив зіткнення з транспортним засобом Богдан Т 70117 номер 034 під керуванням ОСОБА_2 у наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Зі схеми місця ДТП вбачається, що подія сталася за адресою м. Кременчук, вул. Небесної Сотні, 9, вночі при штучному освітленні, стан дорожнього покриття сухе, за наявною горизонтальною розміткою проїжджої частини, без наявних недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які б стали супутньою причиною ДТП.

Крім того, на схемі також зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів AUDI A8 д.н.з. НОМЕР_1 та БОГДАН 211010 д.н.з. НОМЕР_2 , яке відбулося на відстані 0,4 м від правого краю проїжджої частини по вул. Першотравнева та 0,9 м від правого краю проїжджої частини по вул. Небесної Сотні, тобто фактично на перехресті цих вулиць.

Потерпіла ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях вказувала, що вона рухалася на ТЗ БОГДАН 211010 д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті вулиць Першотравнева та Небесної Сотні за маршрутом тролейбусу № 1 на зелений сигнал світлофору та відчула удар з правої сторони в передню частину правої двері тролейбуса під її керуванням.

В той же час, ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказав, що він рухався на автомобілі AUDI A8 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Небесної Сотні заднім ходом та в`їхав у тролейбус.

З відеозапису вбачається, що транспортний засіб БОГДАН 211010 д.н.з. НОМЕР_2 на початку відеозапису перебував в нерухомому стані перед стоп-лінією (дорожня розмітка 1.12) на червоний сигнал світлофора по вул. Першотравнева перед перехрестям вулиць Першотравнева та Небесної Сотні. В подальшому, після увімкнення зеленого сигналу світлофора (про що, окрім пояснень самої ОСОБА_2 , також свідчить початок руху інших транспортних засобів зліва від тролейбусу), транспортний засіб БОГДАН 211010 д.н.з. НОМЕР_2 почав рух прямолінійно в межах своєї полоси руху, де майже до завершення перетину перехрестя зазначених вище вулиць сталося зіткнення із автомобілем AUDI A8 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

На відеозаписі ОСОБА_1 не заперечував, що він рухався на заборонений червоний сигнал світлофору, пояснив, що він рухався заднім ходом.

Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з п. 10.10 ПДР забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в`їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.

Враховуючи характер отриманих автомобілями ушкоджень, пояснення водіїв щодо обставин ДТП, а також дані, зафіксовані у схемі місця ДТП за участі обох водіїв, обставини зафіксовані на відеозаписі, можливо дійти переконливого висновку, що саме грубе порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 перебувають в причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою.

З огляду на викладене вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є цілком доведеною, а судом першої інстанції правильно зазначено про доведеність вчинення останнім зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Щодо стверджень апелянта про те, що по справі не проводились жодні експертизи чи технічні дослідження, слід звернути увагу, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 273 КпАП України, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Враховуючи, що стороною захисту в ході розгляду справи жодного разу не заявлялося клопотання про призначення експертизи із наведенням відповідних обгрунтувань, а апеляційний суд не вбачає підстав для залучення експерта для встановлення фактичних даних, за відсутності обгрунтованих переконань, що за наявності інших доказів неможливо встановити дійсні обставини справи, не залучення судом першої інстанції експерта, не свідчить про неповноту або необ`єктивність судового розгляду.

Безпідставними також є вимоги ОСОБА_1 про звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю.

Стаття 22 КУпАП передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Кодекс про адміністративні правопорушення не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Проте, на переконання апеляційного суду, до таких правопорушень можливо віднести адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам.

В даному випадку, ОСОБА_1 було грубо порушено Правила дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Слід звернути увагу, що такі порушення несуть виключну суспільну небезпечність, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, а отже можуть мати фатальні наслідки як для самого водія так і для інших учасників дорожнього руху, а тому такі дії неможливо вважати малозначними.

Поряд із цим, визначаючи вид та розмір стягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції належним чином не вмотивовано призначення найбільш суворого виду стягнення у максимальному розмірі за вчинення даного правопорушення, а тому, апеляційний суд дійшов висновку про можливість призначення стягнення ОСОБА_1 у мінімальному виді та розмірі, визначеному у санкції цієї статті, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі цього слід дійти висновку, що апеляційні вимоги підлягають частковому задоволенню, а постанову суду слід змінити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладення стягнення.

Пом`якшити ОСОБА_1 накладене стягнення за ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 1700 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан