ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м.Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Калюжна В.В., за участю секретаря судового засідання Муленко Я.В., прокурора Пересади Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Грекова Д.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжі адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, працює на посаді Директора Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол № 435 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будучи депутатом Запорізької міської ради, порушив вимоги ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за видом «при звільненні» за наступних обставин.

Відповідно до протоколу засідання першої сесії Запорізької міської ради восьмого скликання від 01 грудня 2020 року, ОСОБА_1 набув повноважень депутата Запорізької міської ради і статусу суб`єкта декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», та на нього, як на депутата міської ради почали поширюватись вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», в тому числі й, визначені ст. 45 Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до особистої заяви депутата Запорізької міської ради восьмого скликання ОСОБА_1 до секретаря Запорізької міської ради від 14.11.2024 року, ОСОБА_1 звернувся з заявою про дострокове складання повноважень.

Відповідно до рішення 26-ї сесії Запорізької міської ради восьмого скликання від 04.12.2024 року №86 «Про дострокове припинення повноважень депутата Запорізької міської ради ОСОБА_2 » його повноваження припинено.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 припинив повноваження депутата Запорізької міської ради 04.12.2024 року, обов`язок подати декларацію за формою «при звільненні» для ОСОБА_1 настав до 04.01.2025 року включно. Відповідно декларації, які подані в 00 годин 00 хвилин, тобто 05.01.2025 року, та пізніше, вважаються такими, які подані з порушенням вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до інформації, яка міститься в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розміщеного за посиланням public.nazk.gov.ua встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію за формою при звільнені за період з 01.01.2024 по 04.12.2024 року, 31.03.2025 об 20 годинні 54 хвилині, що відповідно є порушенням вимог Закону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а також зазначають, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення сплинув визначений законом строк притягнення до адміністративної відповідальності. Вважають, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та наміру на порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Протокол про адміністративне правопорушення від 05.12.2025 року було складено формально, без з`ясування всіх обставин справи, без встановлення доказів події інкримінованого правопорушення. Зазначив, що лише 28.03.2025 року секретарем Запорізької міської ради у відповідь на його заяву, його було офіційно повідомлено про те, що 04.12.2024 року Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 86, яким було достроково припинено повноваження депутата Запорізької міської ради ОСОБА_1 . Отримавши відповідну офіційну інформацію, він 31.03.2025 року подав щорічну декларацію і декларацію за формою «при звільненні». Крім того, зазначив, що в період з 24.05.2024 року по 04.08.2025 року він обіймав посаду медичного директора КНП «Міська лікарня № 4» Запорізької міської ради та після складання повноважень депутата Запорізької міської ради залишався суб`єктом декларування, що виключало обов`язок подання відповідної декларації при звільненні. Також просив врахувати, що на час розгляду справи сплинув передбачений Законом строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Прокурор, з огляду на досліджені під час судового розгляду докази, вважає наявними у діях ОСОБА_1 ознаки правопорушення, вчинення якого йому інкримінується відповідно до протоколу, що надійшов на розгляд суду, вважає винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просила призначити йому адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті. Прокурор вважає необґрунтованими доводи сторони захисту, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі. Вважає, що посада медичного директора КНП «Міська лікарня № 4» Запорізької міської ради, яку займав ОСОБА_1 на час складення депутатських повноважень, не пов`язана з декларуванням, тому ОСОБА_1 не був звільнений від обов`язку подання декларації за формою при звільненні. Стосовно необізнаності ОСОБА_1 про дату припинення депутатських повноважень, то рішення про дострокове припинення повноважень було опубліковано в публічному доступі, та він особисто ініціював складання депутатських повноважень. Крім того, 10.02.2025 року він особисто звернувся з заявою про надання згоди на затвердження до складу виконавчого комітету Запорізької міської ради, до якого, згідно вимог Закону не можуть входити депутати, що, на переконання прокурора, додатково свідчить про обізнаність ОСОБА_3 про дострокове припинення повноважень депутата раніше, аніж згідно письмового повідомлення Секретаря міської ради від 28.03.2025 року. Також зазначила, що днем виявлення адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , є дата складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 05.12.2025 року, і відповідно, станом на час розгляду справи у суді, 6-місячний строк з дня виявлення правопорушення і 2-х річний строк з дня його вчинення, не сплинув.

Суд, розглянувши протокол та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника та думку прокурора, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є депутати місцевих рад.

З 01.12.2020 року ОСОБА_1 набув повноважень депутата Запорізької міської ради, що підтверджується витягом із рішення першої сесії восьмого скликання Запорізької міської ради від 01 грудня 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 №223-943/0/4-17, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що 14.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізької міської ради з письмовою заявою про складення своїх депутатських повноважень (а.с.67).

Відповідно до Рішення двадцять шостої сесії восьмого скликання Запорізької міської ради № 86 від 04.12.2024 року, достроково припинені повноваження депутата Запорізької міської ради восьмого скликання ОСОБА_1 у зв`язку з особистою заявою про складення ним депутатських повноважень (а.с.33).

Відповідно до довідки КНП «Міська лікарня № 4» Запорізької міської ради від 02.03.2026 року, ОСОБА_4 в період з 24.05.2024 року по 04.08.2025 року обіймав посаду медичного директора КНП «Міська лікарня № 4» Запорізької міської ради відповідно до наказу КНП «Міська лікарня № 4» Запорізької міської ради від 24.05.2024 № 81 к/тр.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" (далі - Закон) дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері охорони здоров`я (крім керівників закладів охорони здоров`я центрального, обласного, районного, міського (міст обласного значення, міст Києва та Севастополя) рівня, голів та членів експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та військоволікарських комісій).

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31.10.2018 № 1977 «Про внесення змін до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я»», в розділі керівники визначено, що медичний директор здійснює керівництво закладом охорони здоров`я (крім аптечних закладів) у порядку делегованих йому керівником повноважень з медичних питань, відповідно до чинного законодавства України. У разі відсутності керівника за його дорученням виконує його обов`язки. Організовує надання пацієнтоорієнтованих послуг з медичного обслуговування населення з додержанням галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я. Розробляє та впроваджує в закладі систему безперервного удосконалення якості послуг з метою забезпечення безпеки пацієнтів, своєчасності допомоги, економічної ефективності, досягнення найкращих результатів на основі наукових знань та принципів доказової медицини. Координує зовнішню та внутрішню взаємодію підрозділів закладу охорони здоров`я. Відповідає за організацію безперервного професійного розвитку медичного персоналу.

Враховуючи зазначене, посада медичного директора відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31.10.2018 № 1977 віднесена до керівників у сфері охорони здоров`я.

Таким чином, суд погоджується з доводами сторони захисту, що ОСОБА_1 після складання повноважень депутата Запорізької міської ради 04.12.2024 року, залишався суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, у зв`язку із займаною керівною посадою медичного директора комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 4» Запорізької міської ради.

Відповідно до п. 2 Глави ІІ Наказу НАЗК від 08.11.2023 № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», декларація при звільненні не подається у таких випадках, якщо зокрема особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді.

Відповідно до роз`яснень НАЗК від 27.01.2026 року, якщо особа, яка одночасно обіймала дві посади, пов`язані з декларуванням, протягом року звільнилася або іншим чином припинила перебувати на одній із таких посад, декларація при звільненні не подається, оскільки особа продовжує обіймати іншу посаду, яка зумовлює обов`язок подання декларації.

Тобто, після складання повноважень депутата Запорізької міської ради, ОСОБА_1 фактично залишався суб`єктом декларування у зв`язку з займаною керівною посадою закладу охорони здоров`я та не втратив такого статусу, що виключає обов`язок подання відповідної декларації при звільненні після припинення повноважень депутата.

Також суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що про прийняття рішення від 04.12.2024 року ОСОБА_1 було не відомо і вперше про дострокове припинення депутатських повноважень його було повідомлено 28.03.2025 року.

Так, з витягу з протоколу № 26 двадцять шостої сесії Запорізької міської ради від 04.12.2024 року та відомостей про поіменне голосування на 26 сесії міської ради 04.12.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на засіданні сесії, під час якого вирішувалось питання про дострокове припинення його повноважень депутата Запорізької міської ради (а.с.75-81).

Листом Запорізької міської ради № 07459/03.3-19/02 від 28.03.2025 року ОСОБА_1 було письмово повідомлено про те, що 04.12.2024 року Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 86, яким було достроково припинено повноваження депутата Запорізької міської ради ОСОБА_1 (а.с.35).

Будь -яких інших підтверджень про обізнаність ОСОБА_1 про прийняття рішення № 86 від 04.12.2024 року, до 28.03.2025 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Доводи прокурора про те, що про прийняття рішення № 86 від 04.12.2024 року «Про дострокове припинення повноважень депутата Запорізької міської ради Олександра Федорова», ОСОБА_1 було достовірно відомо не пізніше, аніж 10.02.2025 року, оскільки в цей день він звертався з заявою про включення його до складу виконкому Запорізької міської ради, до якого не можуть входити депутати відповідної ради, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту заяви ОСОБА_1 від 10.02.2025 року (а.с.71) не встановлено будь-яких підтверджень обізнаності про припинення депутатських повноважень.

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на наявність у відкритому доступі та оприлюднення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради 20.11.2024 проєкту рішення та 10.12.2024 року рішення № 86 від 04.12.2024 року "Про дострокове припинення повноважень депутата Запорізької міської ради Олександра Федорова" не спростовують доводи сторони захисту і висновки суду щодо відсутності підтверджень про ознайомлення ОСОБА_1 про прийняття рішення у термін до 28.03.2025 року.

Зазначені вище фактичні обставини свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 як об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, так і суб`єктивної сторони у формі прямого умислу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь і приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю.

У поданому до суду клопотанні про закриття провадження у справі, захисник також посилається на положення ч.4 ст. 38 КУпАП, та зазначає що, на час розгляду справи у суді строк для накладення адміністративного стягнення сплинув, що також є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення.

Зі змісту положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 і наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, судом не перевіряються доводи щодо перебігу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 9, 172-6, 213, 221, 245249, 251, 252, 276279, 280, 283285, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна