ПОСТАНОВА

Іменем України

04.03.2026 року м. Бар Вінницька область

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

- за ст. 173 КпАП України ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 07.01.2026 о 18 год 20 хв по вул. Героїв Майдану біля будинку № 34, в м. Бар Вінницької області, біля зупинки громадського транспорту умисно вчиняв хуліганські дії у стані алкогольного сп`яніння, а саме виражався нецензурною лайкою , порушив громадський порядок та спокій громадян, поводився зверхньо та зухвало.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що протокол та долучені до нього матеріали не підтверджують наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, а також складені з істотними порушеннями норм матеріального та процесуального права, що є підставою для закриття провадження у справі. Протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. На момент складення протоколу він перебував у фізичному стані, який унеможливлював ознайомлення з його змістом, був задутим сльозогінним газом, що викликало: подразнення очей; неможливість фокусувати зір; не мав при собі окулярів, без яких фізично не можу читати дрібний текст; у зв?язку з цим не міг прочитати протокол, перевірити його зміст та усвідомити викладені в ньому формулювання. ????Саме тому, з метою захисту своїх прав, відмовився ставити підпис під документом, зміст якого не міг прочитати. Протокол містить оціночні судження: "виражався нецензурною лайкою","поводився зверхньо та зухвало". Проте в матеріалах справи відсутні конкретні дані щодо того, кому були адресовані зазначені висловлювання, які саме дії вважаються зухвалими. У матеріалах справи відсутній офіційний висновок медичного огляду на який міститься посилання у довідці. За таких обставин медична довідка має формальний характер, не відповідає вимогам належності та допустимості доказів. ????Рапорт поліцейського містить узагальнені та оціночні твердження щодо нібито зухвалої поведінки й нецензурних висловлювань, однак не конкретизує, кому саме вони адресувалися, у чому полягало порушення громадського порядку та які саме дії вважалися зухвалими. Зазначені твердження не підтверджені жодними об?єктивними даними та не відповідають фактичним обставинам події.

ОСОБА_1 клопотав закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУПАП у зв?язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана.

Таким чином, дрібним хуліганством слід вважати дії, які спрямовані саме на порушення громадського порядку чи спокою громадян, при цьому визначальним елементом є мотив, який не може ґрунтуватися на неприязних стосунках, а має бути спрямованим в першу чергу на порушення громадського порядку через відкрите ігнорування загальноприйнятих норм та правил. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748739 від 07.01.2026, рапортом ПОГ СВГ ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Карого В.В.; протоколом про адміністративне затримання № 141759 від 07.01.2026; повідомленням КНП «Барська міська лікарня» з посиланням на висновок №5 про наявність стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 ; DVD-R диском який містить відеозапис з камер поліцейського та який продемонстровано у судовому засіданні.

Враховуючи усі обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тому його слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Дослідивши матеріали справи, керуючись ст. 173, ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя: