печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 12.07.2025 року о 13 год. 31 хв., рухаючись по вул. А. Верхогляда, 8-а у м. Києві, керував автомобілем марки «Хюндай», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

03.12.2025 року на адресу суду надійшли письмові заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення від адвоката Балацького І.В., який зазначив, що його ОСОБА_1 ніколи не вживав наркотичні засоби і з відеозапису з нагрудної камери вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе адекватно, зокрема, має стійку координацію рухів та чітку мову. Наголошував на тому, що в базі даних працівників поліції була інформація про складання лікарем-наркологом висновку щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння що і слугувало підставою пропозиції ОСОБА_1 проходження відповідного огляду. Однак, звертав увагу на те, що рішення суду, яким ОСОБА_1 був би визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі вказаного висновку відсутнє. Також адвокат вказує на провокацію з боку працівників поліції, що виразилась у вигляді пропозиції останніх ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки на думку захисника, особа сприймає такий варіант дій як законну альтернативу та не усвідомлює протиправність таких дій. Крім того, адвоката Балацький І.В. зазначає про відсутність правових підстав для зупинки, оскільки деякі з них були надумані, а така причина як вчинення адміністративного правопорушення не відповідає дійсності адже нібито саме правопорушення мало місце 27.06.2025 року, в той час як протокол було складено 12.07.2025 року. Ще однією підставою порушення працівниками норм чинного законодавства, на яку адвокат звертає увагу є відсутність доказів, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Також стороною захисту було подано клопотання про зупинення провадження у справі до результатів розгляду справи про адміністративне правопорушення № 761/32421/25 так як вони є пов`язаними і результат вказаної справи зможе спростувати або підтвердити правомірність зупинки поліцейським автомобіля яким керував ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

При цьому згідно п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло та порушення координації рухів.

За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були наявні передбачені законом підстави для проведення у ОСОБА_1 відповідного огляду на стан сп`яніння, про що працівник поліції і зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було також зафіксовано за допомогою нагрудної камери працівників поліції № 476462 (13:36:30), запис якої було долучено до матеріалів справи.

Так, з даних відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, переглянутого в судовому засіданні, вбачається, що працівником поліції було проведено огляд на перевірку координації рухів, де вбачаються явні порушення, зокрема, витягнутими руками ОСОБА_1 промахнувся при спробі доторкнутись рукою до носа. Також працівником було за допомогою ліхтарика перевірено реакцію зіниць очей, яка відповідно до протоколу була відсутня. Вказане спростовує твердження сторони захисту про стійку координацію рухів. Щодо зауважень адвоката з приводу чіткості мови, слід зазначити що така ознака як порушення чіткості мовлення відсутня в протоколі про адміністративне правопорушення, як одна з ознак перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Дійсно, як стверджує захисник, працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 обов`язок останнього на законну вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, в той же час було роз`яснено право ОСОБА_1 відмовитись від такого огляду. Однак, суд не вбачає в таких діях жодної провокації, адже на відеозаписі з нагрудної камери зафіксовано як поліцейський детально роз'яснив наслідки відмови від проходження огляду. В той час як ОСОБА_1 підтвердив, що розуміє вказані наслідки.

Крім того, відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із даних відеозапису, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, про що повідомлено інспектором поліції, на що ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом протягом 24 годин та дочекатись водія без ознак будь-якого сп`яніння. Вказане спростовує доводи адвоката про відсутність доказів, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Слід зауважити, що суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, оскільки відсутній зв`язок між даним провадженням та справою № 761/3242/25, як про те вказує сторона захисту, адже причиною зупинки, окрім іншого був факт не увімкнення водієм ОСОБА_1 знаку повороту при об`їзді перешкоди що в свою чергу є законною підставою відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Відтак, вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що інспектором патрульної поліції було виконано усі вимоги законодавства при пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеною повністю.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення стягнення виключно у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника, відсутні.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.35 КУпАП, немає.

Судові витрати необхідно стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.130, 221, 275- 280, 283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання-3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А.Білоцерківець