Справа №731/97/26
Провадження №3/731/33/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого судді Савенка А.І.,

за участі секретаря судового засідання Смаглюк В.Ю.

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топорівці, Чернівецького району, Чернівецької області, НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , місце служби: військова частина НОМЕР_1 , командир відділення, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2026 року, близько 08 години 00 хвилин під час перевірки наявності особового складу було виявлено відсутність старшого сержанта ОСОБА_1 який самовільно залишив місце розташування підрозділу без поважних причин в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП. 22 лютого 2026 року був затриманий пошуковою групою НГУ.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про здійснення розгляду справи без його участі, вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП визнав у повному обсязі, щодо обставин викладених у змісті протоколу не заперечував та вказав на їх відповідність дійсним обставинам справи (а.с. 10).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Санкція ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає накладення штрафу у розмірі від накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації, чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дію воєнного стану було продовжено, зокрема, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року строком на 90 діб; Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року строком на 90 діб; Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року строком на 90 діб; Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 11 лютого 2023 року строком на 90 діб; Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ строком на 90 діб; Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26 липня 2023 року строком на 90 діб; Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 734/2023 від 06 листопада 2023 року строком на 90 діб; Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 49/2024 від 05 лютого 2024 року строком на 90 діб; Законом України від 08 травня 2024 року № 11234-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 271/2024 від 06 травня 2024 року строком на 90 діб; Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 469/2024 від 23 липня 2024 року строком на 90 діб; Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 740/2024 від 28 жовтня 2024 року строком на 90 діб; Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 січня 2025 № 26/2025 строком на 90 діб; Законом України від 16 квітня 2025 року №4356-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 квітня 2025 №235/2025 строком на 90 діб; Законом України від 15 липня 2025 року № 4524-IX Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 липня 2025 року № 478/2025 строком на 90 діб; Законом України від 21 жовтня 2025 року №4643-IX Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 20 жовтня 2025 року № 793/2025 строком на 90 діб;Законом України від 14 січня 2026 року №4757-IX Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 12 січня 2026 року № 40/2026 строком на 90 діб, тобто до 04 травня 2026 року.

Положеннями статей 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24 березня 1999 року, кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно з вимогами п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби, зокрема, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, підтверджуються наступними доказами:

- протокол про адміністративне правопорушення серії НГУ №105224 (а.с. 4), що підтверджує особу військовослужбовця, час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- рапортом командира стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону, старшого лейтенанта ОСОБА_2 , згідно якого останній доповідає про відсутність під час перевірки наявності особового складу командира 3 стрілецького відділення ОСОБА_1 , який самовільно залишив місце розташування підрозділу, без поважної причини. Розшукові заходи результатів не дали, місцезнаходження не вдалось встановити (а.с. 5);

- копією військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 6);

- витягом з наказу командира військової частини про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини (а.с. 7);

- витягом з наказу про призначення посадових осіб частини, уповноважених складати протоколи про військові адміністративні правопорушення (а.с. 8).

Таким чином, об`єктивно оцінивши наявні докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги факт визнання ОСОБА_1 винуватості у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення, що полягає у самовільному залишенні місця розташування підрозділу без поважних причин тривалістю до десяти діб, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують відповідальність суд визнає щире розкаяння ОСОБА_1 у вчиненому.

Обставини, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема те, що протягом року останній до адміністративної відповідальності не притягувався, обставину, що пом`якшує відповідальність щире розкаяння у вчиненому, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також буде підставою для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

У зв`язку з цим, зважаючи на обставини справи порушник звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 40-1, ч. 3 ст. 172-20, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко