Справа № 944/7/26 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/811/308/26 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 6 лютого 2026 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

представника власника майна ОСОБА_2 адвоката Харчука В.М.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 122-4 КУпАП та накладено стягнення: за ст.124 КУпАП у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, за ст. 122-4 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено остаточне адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 21 грудня 2025 року о 05 год 35 хв на 22 км 300 м автодороги М10 Львів-Краковець керуючи автомобілем марки «Kia E-Niro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був не уважний, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу безпечно керувати ним та виїхав на смугу зустрічного руху внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Master номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3.б, п. 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 21 грудня 2025 року о 05 год 35 хв на 22 км 300 м автодороги М10 Львів-Краковець керуючи автомобілем марки «Kia E-Niro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події та не повідомив поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Вважає, що суд першої інстанції не повно не необ`єктивно дослідив матеріали справи, взяв до уваги покази потерпілого та відкинув його, крім цього, місцевим судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання щодо призначення транспортно-трасологічної експертизи.

Просить оскаржувану постанову скасувати, матеріали справи направити на новий судовий розгляд до Яворівського районного суду Львівської області. Зобов`язати суддю Яворівського районного суду Львівської області призначити у даній справі транспортно-трасологічну експертизу.

До початку апеляційного розгляду захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Карпусь О.М. подав зміни до апеляційної скарги, в яких просив оскаржувану постанову змінити та накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 3400 грн.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, думку представника Власника майна ОСОБА_2 адвоката Харчука В.М., який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції, правопорушник ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро розкаявся, зазначивши, що відшкодував матеріальну шкоду власнику майна ОСОБА_2 .

Відтак, доводи правопорушника ОСОБА_1 щодо застосування до нього суворого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявних в справі обставин, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Крім цього, санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, суд врахував характер та обставини правопорушень.

При цьому, за наявності в санкції ст. 124 та 122-4 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкціями вказаних статей.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, належним чином не враховано особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що правопорушник ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується виключно позитивно, вину свою визнав, щиро розкаявся, потерпіла сторона претензій до останнього немає, так як шкоду відшкодовано в повному обсязі, про що свідчить заява адвоката Харчука В.М., а також те, що транспортний засіб правопорушнику потрібен для потреб сім`ї, так як на його утриманні двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружина.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

А тому, враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді районного суду слід змінити та накласти на ОСОБА_1 стягнення за ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП у вигляді штрафу, а остаточне - з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 6 лютого 2026 року змінити.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу, з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В решті постанову судді залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.