КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 758/11139/24

номер провадження: 33/824/580/2026

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Енергетичної митниці Носко Юлії Юріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в місті Києві, справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.485 МК України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 18 000 грн 00 коп., що становить 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Як зазначено в постанові судді, за змістом протоколу про порушення митних правил від 30 липня 2024 року №0334/90300/24, 09 лютого 2024 року до відділу митного оформлення «Ковель» митного поста «Західний» Енергетичної митниці директором ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» ОСОБА_1 було подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ 24UA84U5 (далі - ЕМД), за якою задекларовано до оформлення в митному режимі «імпорт» товар «Газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан-бутан» за кодом згідно з УКТЗЕД загальною вагою - нетто 18 180 кг, обсягом 33 798 л та фактурною вартістю 10 544,40 Євро.

Зазначений вантаж надійшов на адресу ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (, 61012, місто Харків, вул. Червоні Ряди буд.14, кімн.209) на підставі зовнішньоекономічного контракту від 07 липня 2022 року №01/07, укладеного між компанією GMG Group LLC (16192, Coastal Highway, Lewes, Delaware 19958, County of Sussex, Сполучені Штати Америки) та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД».

Відправником зазначеного товару була компанія BARTER S.A. (15-281, ul. Legionowa 28, Bialystok Polska).

Перевізником зазначеного вантажу було ПП «АВТОТРАНСКОМ» (, Україна, 082660, Львівська область, смт. Славське, вул. Івана Франка, буд.14А).

Для здійснення митного оформлення товару директором ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» ОСОБА_1 разом з ЕМД були подані такі документи: додаткові угоди від 30 грудня 2022 року №17, від 31 грудня 2023 року №63, від 08 лютого 2024 року №69; рахунок від 07 лютого 2024 року №6520/EX/G/2024 (виставлений компанією BARTER S.A. покупцю - GMG Group LLC ); фінальний інвойс від 07 лютого 2024 року №472 (виставлений компанією GMG Group LLC покупцю - ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД»); CMR від 13 лютого 2024 року №680/EX/G/2024.

Згідно з додатковою угодою від 31 січня 2024 року №68 до зовнішньоекономічного договору від 07 липня 2022 року №01/07 поставка товару здійснена на умовах DAP UA Хребенне-Рава-Руська/(польсько-український кордон).

Відповідно до умов поставки DAP ІНКОТЕРМС на продавця покладаються обов`язки нести всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення.

Директором ОСОБА_1 в графі 47 та В даної ЕМД нараховано до сплати митні платежі в розмірі 170 456 грн 57 коп. (в т.ч.: нараховано акциз за ставкою 52 EUR/1 тис.л - 71 025 грн 51 коп. та податок на додану вартість (далі - ПДВ) за ставкою 20% в розмірі 99 431 грн 06 коп.).

Витрати на транспортування товару за кордоном під час митного оформлення не заявлялись.

За результатами аналізу господарської діяльності з використанням інформаційно-комунікаційних систем Державної податкової служби України (далі - ІКС ДПС України) посадовими особами Енергетичної митниці було виявлено ризик не включення всіх складових до митної вартості товару, а саме, витрат на транспортування товару по іноземній території до місця ввезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД».

Відповідно до інформації, наявної в ІКС ДПС України (податкова накладна від 09 лютого 2024 року №85) ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» здійснювало розрахунки за надані міжнародні транспортні послуги з перевезення вантажу за маршрутом Львів - м/п Краковець - Sokolka (Польша) - м/п Рава-Руська-Городок транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на користь перевізника ПП «АВТОТРАНСКОМ».

На запит Управління контролю та адміністрування митних платежів Енергетичної митниці 06 червня 2024 року Митним постом «Західний» Енергетичної митниці була отримана відповідь від підприємства перевізника ПП «АВТОТРАНСКОМ» від 23 квітня 2024 року №1378 (№15/15-03/2590 від 06 квітня 2024 року). Також відділом Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил було додатково направлено вимогу про надання документів до запиту. ПП «АВТОТРАНСКОМ» надано відповідь на запит від 29 липня 2024 року №2655, вхід. №5231/13 від 29 липня 2024 року. Перевізником повідомлено про укладення договору №11/05/2022 М надання послуг міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом від 11 травня 2022 року, згідно з яким виконавець (ПП «АВТОТРАНСКОМ») бере на себе зобов`язання надати замовнику (ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД») послуги з перевезення вантажу у міжнародному сполученні власним автомобільним транспортом з подальшою передачею зазначеного вантажу уповноваженій особі. Відповідно до додатку №1 від 01 лютого 2024 року вартість за рейс у міжнародному сполученні Львів-Сокулка (Польща) - Городок становила 60 000 грн 00 коп. без ПДВ (ПДВ - 0%), що підтверджується додатково наданими документами на вимогу, а саме, випискою по рахунку за період з 01 лютого 2024 року до 05 квітня 2024 року, сформованою станом на 26 липня 2024 року та актом виконаних робіт за період з 01 лютого 2024 року по 09 лютого 2024 року №11/05/2022M-.

Зазначені вище документи містять інформацію про узгоджений обсяг виконаних робіт компанією перевізником ПП «АВТОТРАНСКОМ» з міжнародного автоперевезення автомобілем реєстраційний № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 партії товару за СMR від 07 лютого 2024 року №520/EX/G/2024 за маршрутом Sokolka (Польща) - м/п Рава-Руська - Городок в сумі 60 000 грн 00 коп., що не відповідає наданим до митного оформлення відомостям щодо сплати транспортних послуг продавцем товару та поставки товару на умовах DAP Рава-Руська (UA).

За митною декларацією за умовами поставки DAP Рава-Руська вартість транспортних витрат не передбачена та не включена до митної вартості. За наявними документами перевезення здійснювалось на умовах поставки FCA Sokolka - Городок. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті в частині витрат, понесених покупцем. Відповідно, встановлена сума транспортних витрат у розмірі 60 000 грн 00 коп. не включена до митної вартості, внаслідок чого порушено ч.10 ст.58 МК України та вимоги пункту 190.1 ст.190 ПК України, у результаті чого занижено додаткове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 12 000 грн 00 коп.

Згідно з Правилами заповнення графи 20 декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №599 від 24 травня 2012 року «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів відносяться: рахунок-фактура (акт виконаних робіт) від виконавця договору, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, відповідно до виставленого рахунку-фактури, калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).

Відповідно до пп. «а» пп. 195.1.3 ПК України операції з постачання послуг з міжнародного перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою.

Для потреб цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо воно здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом (CMR), що виключає можливість включення в дану суму витрат на подачу транспортного засобу до місця завантаження.

Враховуючи наявні розбіжності в поданих до митного оформлення документах з первинними документами, отриманих від перевізника ПП «АВТОТРАНСКОМ» встановлено порушення ч.10 ст.58 МК України та вимоги п.190.1 ст.190 ПК України, у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ПДВ на суму 12 000 грн 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом декларування за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з п.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст.266 МК України декларант та уповноважена ним особа зобов`язані: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим МК України; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених МК України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X МК України; 5) у випадках, визначених МК України та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Пунктом 8 ч.1 ст.4 МК України визначено що декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ч.1 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених МК України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.65 ГК України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами керівником ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» є громадянка України ОСОБА_1 .

Таким чином, митниця вважала, що директор ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» ОСОБА_1 заявила в митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості, а саме транспортні витрати до кордону, що призвело до зменшення розміру митних платежів у розмірі 12 000 грн 00 коп. (ПДВ), чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України.

Не погоджуючись із указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через суд першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року та провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.485 МК України, закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справа про порушення митних правил за протоколом №0334/90300/24 від 30 липня 2024 року надійшла до Подільського районного суду міста Києва 06 вересня 2024 року, однак всупереч встановлених ст.525 МК України та ст.277 КУпАП процесуальних строків, справа про адміністративне правопорушення розглянута тільки 25 липня 2025 року.

Зазначає, що в протоколі про порушення митних правил зазначено, що ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про транспортні витрати до кордону. Проте в жодній графі митної декларації не заявляються відомості про транспортні витрати до кордону, форма та Порядок заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 651 не передбачає обов`язок вказувати таку інформацію.

Дії особи, кваліфіковані як порушення митних правил за ст.485 МК України повинні бути спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в ст.485 МК України вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, а не з необережності, як про це зазначено в оскаржуваній постанові. Доказів умисного заявлення нею, ОСОБА_1 , в митній декларації неправдивих відомостей про транспортні витрати до кордону матеріали справи не містять. Декларант здійснювала декларування товарів з першим ціновим методом за ціною, що включала в себе вартість транспортних витрат відповідно до контракту, додаткової угоди та фінального інвойсу.

Зауважує, що постанова судді містить посилання на те, що представником Енергетичної митниці зазначено, що нібито за результатами аналізу господарської діяльності з використанням ІКС ДПС України, посадовими особами Енергетичної митниці було виявлено ризик невключення всіх складових до митної вартості товару, а саме витрат на транспортування товару по іноземній території до місця ввезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», вказане твердження жодними доказами, долученими митним органом, не підтверджено, жодних контрольно-перевірочних заходів і аналізу ІКС ДПС України митний орган щодо ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» не здійснював, ризики невключення всіх складових митної вартості щодо суб`єкта господарювання не виявлялись. Жодної з форм митного контролю у відношенні до ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» Енергетичною митницею не застосовувалось, жодних рішень про коригування митної вартості не приймалося, актів про результати перевірки чи повідомлень про результати пост-митного контролю не складалися та підприємству не направлялися, що підтверджує незаконність складання протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , через відсутність визначених законодавством підстав, які би вказували на наявність порушення митних правил, зокрема щодо сплати митних платежів.

Вказує, що відсутність події та факту несплати митних платежів підтверджує також відсутність факту їх стягнення з ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» Енергетичною митницею чи іншим контролюючим органом у порядку, передбаченому МК України та ПК України. Ні податкової вимоги, ні податкового повідомлення-рішення ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» не отримувала, що означає, що останнє не мало і не має боргів чи зобов`язань зі сплати митних платежів за митною декларацією.

Зауважує, що застосовуючи найвищу форму санкції, передбачену за дане адміністративне правопорушення у розмірі 150% несплачених митних платежів, суддя першої інстанції не дослідив питання, що сума транспортних послуг, виставлена перевізником, включає суму транспортних послуг щодо подачі транспорту на завантаження, витрати на транспортування по території України, що не включаються у митну вартість товарів. Отже, додавання до митної вартості товарів всієї вартості перевезення як по території Польщі, так і по території України прямо суперечить положеннями ч.10 ст.58 МК України.

Зазначає, що суддя першої інстанції, грубо порушуючи норми процесуального права, самостійно відредагував фабулу адміністративного правопорушення та змінив обґрунтування обвинувачення, викладене митним органом в протоколі про порушення митних правил, зазначаючи, що «документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких не відповідають дійсності відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються». Тобто суддя першої інстанції самостійно кваліфікував її дії, змінюючи обґрунтування обвинувачення, внаслідок чого змінилася фабула обвинувачення, самостійно відшукав докази, які відсутні в матеріалах справи, чим обґрунтував своє неправосудне рішення. Вказаними діями суддя першої інстанції допустив грубе порушення норм процесуального права, принцип змагальності, рівності сторін, презумпції невинуватості, що є безумовною підставою для скасування рішення.

Вказує, що нею було роз`яснено, яким чином здійснювався обрахунок митних платежів, та норми МК України, якими керувалась уповноважена особа декларанта ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» під час визначення митної вартості за основним методом, та чому не додавались витрати на транспортування, і що ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» було виконано обов`язки продавця GMG Group LLC щодо оплати транспортних послуг із подальшою їх компенсацією з боку продавця (що відповідає транспортно-експедиційним правовідносинам), що жодним чином не вплинуло на заявлену митну вартість, оскільки в ціну товару транспортні витрати були включені, а тому їх і так фактично поніс покупець ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» і сплатив за них митні платежі. Вищенаведене було доведено нею судді в ході розгляду справи по суті, однак їм не надано належної правової оцінки.

Зважаючи на те, що розгляд справи має відбуватись суто в межах протоколу про порушення митних правил, суддя вийшов за межі розгляду справи, підтримуючи і цитуючи аналітику представника Енергетичної митниці.

Посилається на те, що після початку розгляду справи по суті виник потенційний конфлікт інтересів судді у справі №758/10591/24, що вплинуло на об`єктивний у неупереджений розгляд справи, суддею не заявлено самовідвід і не розкрито питання потенційного конфлікту інтересів, не поставлено на обговорення питання щодо відводу чи самовідводу судді.

Вказує, що відомості щодо суб`єктного складу та обставин декларування товарів за митною декларацією, підтверджені документами, поданими до митної декларації для базису поставки DAP, за якими транспортування оцінюваного товару включено у вартість відповідно до вимог ст.53 МК України, зокрема контракт купівлі-продажу скрапленого газу №01/07 від 07 липня 2022 року з додатковою угодою №17 від 30 грудня 2022 року, додатковою угодою №34 від 17 квітня 2023 року, інвойс продавця від 20 травня 2023 року, які підтверджують ціну товару та умови поставки DAP, визначені продавцем GMG Group LLC та покупцем ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД». Фінальний інвойс №318 від 20 травня 2023 року підтверджує контрактну вартість товару за додатковою угодою №34 від 17 квітня 2023 року та є первинним документом, на підставі якого визначається митна вартість і ведеться бухгалтерський облік. На підставі нього здійснюється перерахування грошових коштів нерезиденту. Інші документи, на які посилається суддя в оскаржуваній постанові, зокрема CMR, договір перевезення, акт і рахунок, оформлений іншою юридичною особою, не є тими документами, які визначають вартість імпортованого товару та митну вартість за умов поставки DAP.

Докази того, що подані митному органу документи під час митного оформлення товарів містять неправдиві дані чи не відповідають дійсності, зокрема щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи якості товарів, а також їх відправника або одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, в матеріалах справи відсутні.

Вказує, що також в матеріалах справи відсутні докази того, що подані під час митного оформлення документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи щодо ціни, що була фактично сплачена.

Водночас, до митної вартості не було додано транспортні витрати до кордону, оскільки відповідно до умов поставки DAP згідно з правилами Інкотермс в редакції 2010 року такі витрати на перевезення вже включені у вартість товару. При цьому це не вплинуло на митну вартість, оскільки за умовами поставки DAP витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак в дійсності вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включаються продавцем в ціну товару, а тому і розмитнення товару відбулося з урахуванням всіх витрат, включених продавцем у ціну товару.

Декларант не подавав транспортні (перевізні) документи і не зазначив в декларації митної вартості (далі - ДМВ) в графі 20 витрати на транспортування оцінюваних товарів до кордону, оскільки ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) DAP були включені до ціни, що підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ), відповідно до Наказу Міністерства фінансів України №599 від 24 травня 2012 року «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», а тому не порушив вимог вказаного наказу, оскільки, виходячи з умов поставки, ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» не зобов`язано було їх дотримуватись.

Зазначає, що Верховний Суд в правових висновках, зроблених у постанові від 20 лютого 2020 року в справі № 804/3463/15 вказав, що поставка товару на умовах DAP передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі вартість транспортування, пакування та маркування), тому для цілей визначення митної вартості ця вартість не потребує коригування, тому неправомірного зменшення розміру митних платежів не відбулося і не могло відбутися.

Щодо виконання ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» обов`язків покупця з оплати послуг на перевезення, що підтверджується актом та рахунком, отриманими митницею незаконно, та актами компенсації, наданими ОСОБА_1 до пояснень, то ці обставини пояснюються тим, що відповідно до контракту на транспортно-експедиційне обслуговування від 07 липня 2022 року №02/07, в якому GMG Group LLC є клієнтом, а ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» є експедитором, останнім було надано послуги експедитора. Такі послуги передбачали підбір перевізника, в даному випадку послуги на перевезення були замовлені в ТОВ «СПЕЦТРАНССЕРВІС», надання замовнику інформації про тарифи на перевезення, подання на заявку замовника транспорту, визначеного ним у місце та дату, розрахунок з перевізником та компенсація цих розрахунків зі сторони замовника.

Вказує, що як доказ законності і правомірності таких дій нею було долучено висновки двох експертиз.

Зазначає, що порядок здійснення контролю митної вартості встановлений ст.ст. 54, 345-35 МК України. Інші форми контролю, передбачені в ст.ст. 334 - 336 МК України, здійснюються щодо інших обставин переміщення товарів через кордон, а не перевірки митної вартості через 2 роки після її визначення та сплати митних платежів. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які «поза розумним сумнівом» доводили б її вину щодо неправильного визначення митної вартості, надання неправдивих відомостей, ще й з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів.

Також вказує, що про порушення суддею першої інстанції норм матеріального права, свідчить те, що в рамках зовнішньоекономічного контракту №02/07 від 07 липня 2022 року про надання транспортно-експедиційних послуг, укладеного ТОВ «Арніко Трейд» (експедитор) із GMG Group LLC (клієнт), ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» виступало як експедитор і відповідно на виконання доручень клієнта-нерезидента на базі наявних довготривалих договорів із транспортними організаціями підшукувало перевізників, які можуть надати послуги транспортування, та надавало фактично експортну послугу з транспортно-експедиційної діяльності.

Відповідно до п.4.4.8 контракту №02/07 від 07 липня 2022 року, клієнт (тобто продавець по контракту №01/07 від 07 липня 2022 року) зобов`язаний оплатити надані експедитором послуги, а також інші витрати з перевезення вантажу.

У застосуванні до базису поставки DAP правила Інкотермс в редакції 2010 року надають продавцю, який взяв на себе відповідні зобов`язання, свободу вибору механізму реалізації обов`язку щодо укладення договору перевезення товару. В правилах Інкотермс в редакції 2010 року зазначено, що продавець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару, та не містить жодної імперативної вимоги і прямого обов`язку щодо безпосереднього укладання договорів перевезення з транспортними організаціями. Більше того, сторони обрали механізм реалізації такого обов`язку, який не суперечить вимогам чинного законодавства та охоплювався транспортно-експедиційною діяльністю ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД».

Зазначає, що компенсація продавцем витрат покупця, що він поніс, підтверджується документально, а можливість її здійснення передбачена чинним та міжнародним законодавством, і свідчить про те, що в кінцевому рахунку вартість понесених на транспортування товару витрат була компенсована продавцем, тобто фактично їм понесена, що лише додатково підтверджує те, що вартість перевезення була закладена у митній вартості товару.

Домовленість щодо компенсації мала місце та здійснювалась з метою недопущення подвійної оплати товару покупцем вартості його доставки одночасно і у вартості самого товару на базисі поставки DAP при розрахунку з продавцем, і внаслідок понесення витрат, що були компенсовані. Жодним негативним чином такий спосіб компенсації понесених витрат не вплинув на заявлену митну вартість, оскільки під час митного оформлення вона була заявлена коректно, із урахуванням витрат по доставці тощо.

Вказує, що всі документи, подані митному органу під час здійснення митного оформлення, відповідають дійсності і відображають зміст здійснених господарських операцій, не мають невідповідностей між собою, узгоджуються із доводами ОСОБА_1 , наданими під час досудового провадження та під час розгляду справи судом першої інстанції.

Митним органом не дотримано процедур законності під час збирання інформації відносно ОСОБА_1 , що було надалі використано для формування матеріалів справи щодо порушення митних правил та притягнення до адміністративної відповідності, пояснює, що митними органами не доведено жодними належними доказами, в тому числі документами фінансової чи податкової звітності, поданими ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», що «витрати» на транспортування за кордоном були понесені товариством.

Вважає, що митним органом лише здійснено неправомірне втручання в господарську діяльність ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» та зібрано документи, які підтверджують факт організації перевезення товарів за зовнішньоекономічним контрактом та факт оплати цих послуг перевізнику. Проте це не складає порушення вимог чинного законодавства, оскільки згідно правил Інкотермс 2010 року продавець всередині ланцюга постачання виконує свої зобов`язання перед своїм покупцем, не відвантажуючи товар, а забезпечуючи надання товару, що відвантажений, у зв`язку з чим GMG Group LLC був зобов`язаний заявити транспорт перед первинним продавцем в місце завантаження та зобов`язаний оплатити транспортні витрати за свій рахунок. Фактично оплата послуг транспортування відбулась через посередника ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» за рахунок грошових коштів продавця через механізм компенсації.

Також вважає, що дії зі складення протоколу про порушення митних правил є втручанням в законну господарську діяльність суб`єкта господарювання та перешкоджанням такій. Натомість, рішення суду винесено на підставі документів, які є неналежними, недопустимими, зібраними у порушення форм контролю. Копії цих документів, що містяться у справі, є неналежними і недопустимими доказами, оскільки зібрані у спосіб, який не передбачений МК України, і не під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил, а з порушенням ст.510 МК України.

Представник Енергетичної митниці - Холодкова О.С. подала заперечення на апеляційну скаргу, у яких вона просить залишити постанову судді першої інстанції без змін. Вказує, що поставка товару на адресу ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» здійснювалась на підставі зовнішньоекономічного контракту від 07 липня 2022 року №01/07, укладеного між компанією GMG Group LLC та TOB «АРНІКО ТРЕЙД». Перевізником вантажу було українське підприємство ПП «АВТОТРАНСКОМ». Для здійснення митного оформлення товару разом з ЕМД подавались відповідні додаткові угоди, рахунки, фінальні інвойси (виставлені компанією GMG Group LLC покупцю - TOB «АРНІКО ТРЕЙД»); міжнародні товаро-транспортні накладні CMR. Згідно з додаткових угод поставка товару здійснюється на умовах DAP Рава-Руська згідно міжнародних правил Інкотермс. Відповідно до умов поставки DAP Інкотермс на продавця покладаються обов`язки нести всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення. Витрати на транспортування товару за кордоном під час митного оформлення не заявлялись. Документи, які були надані на запит Енергетичної митниці, містять інформацію про узгоджений обсяг виконаних робіт компанією перевізником ПП «АВТОТРАНСКОМ» з міжнародного автоперевезення автомобілями, що не відповідає наданим до митного оформлення відомостям щодо сплати транспортних послуг продавцем товару та поставки товару на умовах DAP. За митними деклараціями за умовами поставки DAP будь-які транспортні витрати не включені до митної вартості. Згідно з Інкотермс, на умовах поставки DAP (оговорене місце) ціна товару виставлена продавцем в інвойсі та/або договорі купівлі-продажу складається з таких основних складових як: вартість самого товару, вартість транспортування таких товарів до оговореного сторонами місця. Базис умов поставки DAP (оговорене місце) допускає залучення будь-якого перевізника чи експедитора на розсуд продавця. Заявлена декларантом митна вартість товару визначена за ціною угоди, базується не на об`єктивних, документально підтверджених даних, а на довільній (непідтвердженій) вартості. Також є важливим те, що відповідно до правил Інкотермс, продавець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару. Вказує, що контракт на транспортно-експедиторське обслуговування №02/07 від 07 липня 2022 року був поданий стороною захисту до суду першої інстанції і в розпорядженні Енергетичної митниці на час провадження у справі про порушення митних правил не перебував. При цьому відповідно до його тексту контракт діяв протягом 2022 року. В матеріалах справи відсутні відомості про його пролонгацію, у той час як поставка здійснювалась у 2023 році.

Заслухавши пояснення особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги й просила її задовольнити, представника Енергетичної митниці - Носко Ю.Ю., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги й просила відмовити у її задоволенні, вивчивши матеріали справи про порушення митних правил та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя першої інстанції згідно зі ст.486, 489, 495 МК України не достатньо всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, не дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої не відповідає вимогам ст.527 МК України, ст.283 КУпАП. Висновки судді першої інстанції про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України є необґрунтованими з огляду на таке.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Відповідно до ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суддею першої інстанції дотримано не було.

Суддею першої інстанції встановлено, що 09 лютого 2024 року до відділу митного оформлення «Ковель» митного поста «Західний» Енергетичної митниці директором ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» ОСОБА_1 було подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ 24UA84U5 (далі - ЕМД) за якою задекларовано до оформлення в митному режимі «імпорт» товар «Газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан-бутан» за кодом згідно з УКТЗЕД загальною вагою - нетто 18 180 кг, обсягом 33 798 л та фактурною вартістю 10 544,40 Євро.

Зазначений вантаж надійшов на адресу ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (, 61012, місто Харків, вул. Червоні Ряди буд.14, кімн.209) на підставі зовнішньоекономічного контракту від 07 липня 2022 року №01/07, укладеного між компанією GMG Group LLC (16192, Coastal Highway, Lewes, Delaware 19958, County of Sussex, Сполучені Штати Америки) та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД».

Відправником зазначеного товару була компанія BARTER S.A. (15-281, ul. Legionowa 28, Bialystok Polska).

Перевізником зазначеного вантажу було ПП «АВТОТРАНСКОМ» (, Україна, 082660, Львівська область, смт. Славське, вул. Івана Франка, буд.14А).

Для здійснення митного оформлення товару директором ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» ОСОБА_1 разом з ЕМД були подані такі документи: додаткові угоди від 30 грудня 2022 року №17, від 31 грудня 2023 року №63, від 08 лютого 2024 року №69; рахунок від 07 лютого 2024 року №6520/EX/G/2024 (виставлений компанією BARTER S.A. покупцю - GMG Group LLC ); фінальний інвойс від 07 лютого 2024 року №472 (виставлений компанією GMG Group LLC покупцю - ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД»); CMR від 13 лютого 2024 року №680/EX/G/2024.

Згідно з додатковою угодою від 31 січня 2024 року №68 до зовнішньоекономічного договору від 07 липня 2022 року №01/07 поставка товару здійснена на умовах DAP UA Хребенне-Рава-Руська/(польсько-український кордон).

Відповідно до умов поставки DAP ІНКОТЕРМС на продавця покладаються обов`язки нести всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення.

Відповідно до відомостей ЕМД та декларації митної вартості директором ОСОБА_1 в графі 47 та В даної ЕМД нараховано до сплати митні платежі в розмірі 170 456 грн 57 коп. (в т.ч.: нараховано акциз за ставкою 52 EUR/1 тис.л - 71 025 грн 51 коп. та податок на додану вартість (далі - ПДВ) за ставкою 20% в розмірі 99 431 грн 06 коп.). Витрати на транспортування товару за кордоном під час митного оформлення не заявлялись.

На запит Управління контролю та адміністрування митних платежів Енергетичної митниці 06 червня 2024 року Митним постом «Західний» Енергетичної митниці була отримана відповідь від підприємства перевізника ПП «АВТОТРАНСКОМ» від 23 квітня 2024 року №1378 (№15/15-03/2590 від 06 квітня 2024 року). Також відділом Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил було додатково направлено вимогу про надання документів до запиту. ПП «АВТОТРАНСКОМ» надано відповідь на запит від 29 липня 2024 року №2655, вхід. №5231/13 від 29 липня 2024 року. Перевізником повідомлено про укладення договору №11/05/2022 М надання послуг міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом від 11 травня 2022 року, згідно з яким виконавець (ПП «АВТОТРАНСКОМ») бере на себе зобов`язання надати замовнику (ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД») послуги з перевезення вантажу у міжнародному сполученні власним автомобільним транспортом з подальшою передачею зазначеного вантажу уповноваженій особі. Відповідно до додатку №1 від 01 лютого 2024 року вартість за рейс у міжнародному сполученні Львів-Сокулка (Польща) - Городок становила 60 000 грн 00 коп. без ПДВ (ПДВ - 0%), що підтверджується додатково наданими документами на вимогу, а саме: випискою по рахунку за період з 01 лютого 2024 року до 05 квітня 2024 року, сформованою станом на 26 липня 2024 року та актом виконаних робіт за період з 01 лютого 2024 року по 09 лютого 2024 року №11/05/2022M-.

Зазначені вище документи містять інформацію про узгоджений обсяг виконаних робіт компанією перевізником ПП «АВТОТРАНСКОМ» з міжнародного автоперевезення автомобілем реєстраційний № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 партії товару за СMR від 07 лютого 2024 року №520/EX/G/2024 за маршрутом Sokolka (Польща) - м/п Рава-Руська - Городок в сумі 60 000 грн 00 коп., що не відповідає наданим до митного оформлення відомостям щодо сплати транспортних послуг продавцем товару та поставки товару на умовах DAP Рава-Руська (UA).

За митною декларацією за умовами поставки DAP Рава-Руська вартість транспортних витрат не передбачена та не включена до митної вартості. За наявними документами перевезення здійснювалось на умовах поставки FCA Sokolka - Городок. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті в частині витрат, понесених покупцем. Відповідно, встановлена сума транспортних витрат у розмірі 60 000 грн 00 коп. не включена до митної вартості, внаслідок чого порушено ч.10 ст.58 МК України та вимоги пункту 190.1 ст.190 ПК України, у результаті чого занижено додаткове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 12 000 грн 00 коп.

Згідно з Правилами заповнення графи 20 декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №599 від 24 травня 2012 року «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів відносяться: рахунок-фактура (акт виконаних робіт) від виконавця договору, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, відповідно до виставленого рахунку-фактури, калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами керівником ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» є громадянка України ОСОБА_1 .

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України, суддя першої інстанції виходив із того, що директором ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» ОСОБА_1 було здійснено заявлення в митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості, а саме транспортні витрати до кордону, що призвело до зменшення розміру митних платежів.

Апеляційний суд не може погодитись із вказаними висновком судді першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст.489 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та викладені винні дії особи повинні відповідати диспозиції статті за якою особа притягується до відповідальності за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ст.485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил, як це передбачено ч.2 ст.459 МК України, можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, полягає у вчиненні таких дій:

- заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості;

- та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості;

- або несплата митних платежів у строк, встановлений законом;

- або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту диспозиції ст.485 МК України слідує, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто особа, при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини.

Правопорушення, передбачене ст.485 МК України, не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

У відповідності до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, висновки судді першої інстанції, що варіанти дії, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю), є помилковими.

У відповідності до ст.ст.494, 495 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про порушення митних правил, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції ст.485 МК України та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст.494 МК України складання протоколу про порушення митних правил передбачено виключно у випадку їх порушення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст.495 МК України, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що саме на митні органи покладено обов`язок доказування як події порушення митних правил, так і вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні зазначених порушень.

Так, відповідальною особою за митне оформлення та фінансове врегулювання, виступало ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», директором якого була ОСОБА_1 .

Враховуючи формулювання обвинувачення, яке застосовано в протоколі про порушення митних правил, об`єктивна сторона правопорушення полягала у вчиненні ОСОБА_1 дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про транспортні витрати до кордону, що призвело до зменшення розміру митних платежів, а саме ПДВ у розмірі 12 000 грн 00 коп.

У даному випадку митний орган вказував, що ними було виявлено ризик невключення всіх складових до митної вартості товару, а саме, витрат на транспортування товару по іноземній території до місця ввезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД».

Відповідно до відомостей ЕМД та ДМВ декларантом ОСОБА_1 в графі 47 та В даної ЕМД нараховано до сплати митні платежі в розмірі 170 456 грн 57 коп. (в т.ч.: нараховано акциз за ставкою 52 EUR/1 тис.л - 71 025 грн 51 коп. та податок на додану вартість (далі - ПДВ) за ставкою 20% в розмірі 99 431 грн 06 коп.). Витрати на транспортування товару за кордоном під час митного оформлення не заявлялись.

Відповідно до ст.248 МК України (Початок митного оформлення), митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Порядком заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30 травня 2012 року, визначено правила заповнення граф митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, додаткових аркушів до нього (далі - додаткові аркуші), порядок унесення відомостей до доповнення, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД.

Відповідно до зазначеного Порядку, у графі 14 «Декларант/представник» згідно з додатком до цього Порядку наводяться відомості про: декларанта, якщо товари декларуються декларантом; уповноважену особу, якщо товари декларуються особою, уповноваженою на це декларантом. Якщо товари, що переміщуються через митний кордон України іншою особою, декларуються митним брокером, додатково зазначаються серія й номер дозволу на провадження митної брокерської діяльності та дата його видачі.

Графа 20 «Умови поставки» заповнюється при декларуванні товарів, що переміщуються за договорами (контрактами) купівлі-продажу (крім випадків декларування товарів, що переміщуються в межах зазначених договорів на безоплатній основі, та переміщення товарів громадянами), та здійсненні товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності. У першому підрозділі графи наводиться скорочене літерне найменування умов поставки згідно з класифікатором умов поставки. Якщо зовнішньоекономічним договором (контрактом) передбачено інші умови поставки, ніж ті, що визначені цим класифікатором, зазначається скорочене літерне найменування умов поставки, найбільш наближених до умов, передбачених у договорі (контракті). У другому підрозділі графи зазначається літерний код альфа-2 відповідно до Переліку кодів країн світу країни, на території якої міститься географічний пункт доставки товарів, через пропуск - назва цього географічного пункту.

В графі 22 «Валюта і загальна сума за рахунком» у лівому підрозділі наводиться відповідно до класифікації валют літерний код валюти, у якій складено рахунки-фактури (інвойси) або інші документи, що визначають вартість товару. Якщо розрахунки за товар не передбачаються, в лівому підрозділі графи наводиться літерний код валюти, зазначеної в рахунку-проформі або іншому документі, який визначає вартість товару.

При здійсненні товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності в лівому підрозділі графи зазначається літерний код згідно з класифікацією валют валюти оцінки товарів, яка відповідно до Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року №34 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 19 квітня 2016 року №269) (далі - Класифікатор іноземних валют), віднесена до вільно конвертованої валюти.

У правому підрозділі графи зазначається сума наведених у графах 42 ЄАД і додаткових аркушів МД фактурних вартостей задекларованих товарів у валюті, код якої зазначений у лівому підрозділі графи.

Якщо у фактурну вартість товарів включені також понесені продавцем витрати на транспортування, навантаження, страхування тощо, які визначені в рахунку в іншій валюті, ніж та, в якій визначена вартість товару, їх значення перераховується у валюту, зазначену в лівому підрозділі графи, за курсом відповідно до курсів гривні до цих іноземних валют, установлених Національним банком України на дату подання декларації до оформлення.

3 матеріалів справи вбачається, що в графі 14 «Декларант/Представник» ЕМД типу ІМ 40 ДЕ 24UA84U5, значиться: ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (а.с.8, т.1).

Як вбачається з графи 20, умовами поставки зазначено «DAP UA Рава-Руська».

В графі 22 «Валюта і загальна сума за рахунком» зазначено «EUR 10544.40».

Базис поставки DAP Інкотермс 2010 передбачає обов`язок продавця укласти договір перевезення товару до місця поставки та понести витрати замовника за таким договором.

Вимоги до механізму реалізації цього обов`язку продавцем не визначені, тобто для останнього не встановлені обмеження щодо, зокрема, вибору контрагента чи механізму здійснення переказу коштів на виконання обов`язку з оплати послуг перевезення.

Імперативна вимога щодо віднесення умов поставки до базису поставки DAP полягає саме в обов`язку продавця укласти договір з перевізником щодо поставки товару до місця визначеного в зовнішньоекономічному контракті та оплаті ним таких транспортних витрат. Однак Правила Інкотермс 2010 не містять вимог щодо способу та моменту здійснення обов`язку продавцем щодо оплати транспортних послуг.

Відповідно до п.4.3 контракту від 07 липня 2022 року № 01/07, укладеного між компанією GMG Group LLC та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», умови торгівлі приймаються відповідно до Міжнародних комерційних термінів Інкотермс 2010: EXW або DAP, умови доставки вказуються у проформі-фактурі, яка є невід`ємною частиною цього контракту, для кожної поставки окремо (а.с.11-19, т.1).

Згідно з додатковою угодою №68 до контракту №01/07 від 07 липня 2022 року, найменування товару: газ вуглеводний скраплений пропан-бутан, базис поставки DAP Дорогуськ-Ягодин / Хребенне-рева Руська / Медика-Шегині (польсько-український кордон) (а.с.22, т.1).

Відповідно до контракту від 07 липня 2022 року № 02/07 на транспортно-експедиційне обслуговування, GMG Group LLC є клієнтом, а ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» є експедитором (а.с.66-72, т.1).

Відповідно до п.4.4.8. контракту №02/07 від 07 липня 2022 року, клієнт (тобто продавець по контракту №01/01 від 07 липня 2022 року) зобов`язаний оплатити надані експедитором послуги, а також інші витрати з перевезення вантажу.

Базис поставки DAP, в редакції Інкотермс 2010 допускає сплату транспортно-експедиторських послуг покупцем із заздалегідь обумовленою подальшою компенсацією таких витрат продавцем-нерезидентом, тобто за рахунок продавця-нерезидента.

Умови базису поставки DAP в редакції Інкотермс 2010 не містить імперативної вимоги щодо необхідності самостійного укладення договорів із перевізними організаціями продавцем-нерезидентом, на противагу цьому базис поставки DAP допускає можливість залучення посередника у вигляді експедитора, що також забезпечує дотримання умов вказаного базису поставки.

Наведені висновки зумовлені тим, що умови базису DAP правил Інкотермс 2010 визначають лише зобов`язання сторін, а механізм реалізації взятих на себе зобов`язань, спосіб їх виконання, сторони обирають на власний розсуд. Тобто, умовами базису DAP правил Інкотермс 2010 дійсно передбачено розподіл витрат продавця та покупця, проте не визначається конкретний механізм здійснення таких витрат, що допускає залучення зобов`язаною стороною посередників, зокрема, експедитора для здійснення перевезення, з подальшою компенсацією понесених витрат.

Поняття митної вартості є базовою категорією не лише в системі митного оподаткування, а й у системі митного контролю та митного оформлення, оскільки саме на основі митної вартості розраховуються такі платежі, як мито, митні збори, акцизний збір та податок на додану вартість.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної, вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Декларантом під час митного оформлення було подано: зовнішньоекономічний контракт від 07 липня 2022 року №01/07; додаткові угоди від 30 грудня 2022 року №17, від 31 грудня 2023 року №63, від 08 лютого 2024 року №69; рахунок від 07 лютого 2024 року №6520/EX/G/2024 (виставлений компанією BARTER S.A. покупцю - GMG Group LLC ); фінальний інвойс від 07 лютого 2024 року №472 (виставлений компанією GMG Group LLC покупцю - ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД»); CMR від 13 лютого 2024 року №680/EX/G/2024. Платіжні доручення та фінальний інвойс підтверджують сплачену ціну за контрактом та додатковою угодою, на підставі яких ведеться податковий та бухгалтерський облік.

В графі 22 «Валюта і загальна сума за рахунком» декларантом ОСОБА_1 зазначено «EUR 10544.40», що відповідає вартості, зазначеній у фінальному інвойсі.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оскільки поставка товару здійснюється на умовах DAP (згідно з Правилами Інкотермс в редакції 2010), то такі витрати на перевезення уже включені у вартість товару, відповідно до умов постачання DAP. За умовами поставки DAP витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак в дійсності вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається продавцем в загальну ціну товару.

З матеріалів справи вбачається, що по факту завантаження товару GMG Group LLC складався фінальний інвойс під кожен факт постачання газу вуглеводневого скрапленого пропану-бутану. Відповідно до додаткових угод і інвойсів умови поставки визначені як DAP UA Рава-Руська, тобто продавець сформував тверду фіксовану ціну продажу, що включає в себе суму транспортних послуг.

В наданих митному органу документах відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару, при цьому товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами контракту умов декларант має нести інші витрати.

Таким чином, є слушними доводи апеляційної скарги, що транспортні витрати продавця сплачувались експедитором, однак з подальшою компенсацією відповідно до договірних відносин на підставі контракту №02/07 від 07 липня 2022 року були закладені в ціну товару, яка вказувалась при митному оформленні, а тому в ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» при митному декларуванні був відсутній обов`язок щодо включення транспортних витрат, здійснених ним як експедитором, як і відсутній обов`язок в ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», уже в якості покупця за контрактом №01/07 від 07 липня 2022 року, включати до митної вартості витрати на транспортні послуги, що ним понесені по доставці товару по митній території України.

Отже, митними органами не доведено, що у ОСОБА_1 існував передбачений законом обов`язок зазначення в митній декларації відомостей про транспортні витрати до кордону, і що їх незазначення в митній декларації утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Також митними органами не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що при заповненні електронної митної декларації у ОСОБА_1 був наявний умисел на вчинення дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про транспортні витрати до кордону, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в частині відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, диспозиція якого була викладена в протоколі про порушення митних правил.

За даних обставин, як об`єктивна, так і суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, у діях ОСОБА_1 матеріалами даної справи не доводяться.

Посилання Енергетичної митниці на те, що контракт 02/07 від 07 липня 2022 року на транспортно-експедиторське обслуговування між GMG Group LLC та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» діяв протягом 2022 року і на даний час в матеріалах справи відсутні відомості про його пролонгацію, апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 надано до суду першої інстанції додаткову угоду №1 контракту 02/07 від 07 липня 2022 року, підписану 31 грудня 2022 року в місті Жешув (Польща), відповідно до якого сторони домовилися змінити пункт 9.1 контракту №02/07 від 07 липня 2022 року в частині строку його дії і визначити зміст положення як наведено нижче: «9.1 Цей контракт набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2023» (а.с.153, т.1).

Отже, висновки судді першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, а тому постанова судді Подільського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, ст.529 МК України, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 21 липня 2025 року скасувати та ухвалити у справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 Митного кодексу України - закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов