Справа № 136/2290/25
Провадження № 33/801/209/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванець О. Д.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 27.01.2026 по справі № 136/2290/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності 15.03.2025 за частиною четвертою статті 126 КУпАП, за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 27.01.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп..

Як зазначено в постанові суду, 18.11.2025 о 10:50 год в м. Липовець по вул. Героїв Майдану, Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21154, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 15.03.2025, постанова серії БАД №828812.

Не погоджуючись із постановою суду, захисником Морозовим В.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 1146 від 3.02.2026), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду, просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що : (1) справа розглянута без участі ОСОБА_1 та його захисника, інспекторів поліції, свідків; (2) працівниками поліції не було додано до справи відеоматеріали з місця події та не доведено факт керування автомобілем; (3) працівники поліції здійснювали щодо ОСОБА_1 психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано; такі дії працівників поліції можливо розцінювати як ведення ОСОБА_1 в оману; (4) працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснили ОСОБА_1 його права; (5) у справі відсутні докази на підтвердження правильності кваліфікації правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині повторності.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 19.02.2026 задоволено клопотання захисника Морозова В.Ю. про проведення судового засідання, призначене на 4.03.2026 на 13:00 год, в режимі відеоконференції.

4.03.2026 до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання захисника Морозова В.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відкладення судового засідання з метою забезпечення його проведення в режимі відеоконференції з тих підстав, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та не може взяти участь у судовому засіданні; просить провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції за участі ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю..

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Морозов В.Ю., який приймав участь в режимі відеоконференції зазначив, що у клопотанні від 04.03.2026 малось на увазі забезпечити участь ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

З метою забезпечення права особи приймати участь у судовому засіданні, суд намагався налагодити зв`язок за допомогою технічних засобів за реквізитами ОСОБА_1 , які зазначені у процесуальних заявах ( апеляційній скарзі, заяві). Секретарем судових засідань було з`ясовано, що зазначений номер телефону належить помічнику адвоката Морозова В.Ю., а електронна пошта, вказана у реквізитах ОСОБА_1 належить адвокату Морозову В.Ю.

Враховуючи, що ні ОСОБА_1 , а ні його адвокат не надали суду інформаційних даних за якими можливо було б налагодити зв`язок та забезпечити можливість особи приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що у справі приймає участь захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник Морозов В.Ю. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАПзроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів :

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 516446 від 18.11.2025, відповідно до якого 18.11.2025 о 10:50 год в м. Липовець по вул. Героїв Майдану, Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21154, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким видом транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП 15.03.2025, постанова серії БАД № 828812 /а. с. 1/;

-постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 6175258 від 18.11.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 5 ст. 121 ч.2 ст. 122, КУпАП. Накладено штраф у розмірі 510 грн. Що підтверджує правомірність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції /а. с. 2/;

-постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 828812 від 15.03.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Накладено штраф у розмірі 20400 грн. Відповідно до вказаної постанови 15.03.2025 о 09:50 в с. Кам`янка, блокпост ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21154 номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами /а. с. 3/;

-довідки заступника начальника - начальника СВГ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої повторність протягом року у ОСОБА_1 наявна, а саме притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, постанова серії БАД №828812 від 15.03.2025, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 20400 грн. Посвідчення водія не отримував. Інформація про наявність транспортного засобу відсутня /а. с. 4/;

-відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт правопорушення та процес складання матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підтвердив факт керування автомобілем та не заперечував той факт, що раніше був позбавлений права керування транспортними засобами.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої - п`ятої статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за : (ч. 1) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством; (ч. 2) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; (ч. 3) керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; (ч. 4) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами; (ч. 5) повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до пункту 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута без участі ОСОБА_1 та його захисника, інспекторів поліції, свідків, апеляційний суд відхиляє, оскільки про судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов В.Ю. були повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення судового засідання не подано, причини неявки не повідомлені. Адвокат Морозов В.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , у судове засідання на зв`язок в режимі відеоконференції з судом не вийшов.

Відповідно до частини першої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Зі справи вбачається, що вона перебувала на розгляді в суді першої інстанції з 27.11.2025 по 27.01.2026.

ОСОБА_1 та його захисник Морозов В.Ю. були обізнані про розгляд справи в суді першої інстанції, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення /а. с. 17/, користувались правами, заявляли клопотання.

Клопотання про виклик працівників поліції та свідків до апеляційного суду захисником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не подавались.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що працівниками поліції не було додано до справи відеоматеріали з місця події та не доведено факт керування автомобілем, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься відеозапис з місця події, на якому видно, факт зупинки автомобіля ВАЗ 21154, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який визнавав факт керування автомобілем та не оспорював дій працівників поліції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції здійснювали щодо ОСОБА_1 психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано; такі дії працівників поліції можливо розцінювати як ведення ОСОБА_1 в оману; апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з відеозапису з місця події вбачається, що працівники поліції будь-якого тиску на ОСОБА_1 не чинили, дії працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржував.

Аргументи апеляційної скарги про те, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснили ОСОБА_1 його права; апеляційний суд вважає необґрунтованими, адже зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України були роз`яснені ОСОБА_1 /а. с. 1/.

Доводи апеляційної скарги про те, що у справі відсутні докази на підтвердження правильності кваліфікації правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині повторності, апеляційний суд відхиляє, оскільки на аркуші справи 3 міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 828812 від 15.03.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20400 грн. Відповідно до вказаної постанови 15.03.2025 о 09:50 в с. Кам`янка, блокпост ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21154 номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. На цю постанову також міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення /а. с. 1/.

Посилання адвоката на відсутність у матеріалах рішення суду, яким би ОСОБА_1 першочергово було притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами 2-4 ст.126 КУпАП апеляційний суд відхиляє з огляду на положення ст. 222 КУпАП, відповідно до яких справи про адміністративні правопорушення передбачені частинами 1, 2 і 4 ст. 126 КУпАП розглядають органи національної поліції. Вперше ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 15.03.2025 року за ч.4 ст. 126 КУпАП та справа розглянута органами національної поліції / а.с. 3/

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції частини п`ятої статті 126 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргузахисника Морозова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 27.01.2026 по справі № 136/2290/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота