КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/1409/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 року, винесену під головуванням судді Бойка О.В., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що виправлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення шляхом подачі особою, яка його склала, рапорту своєму керівнику є неналежним способом, а сам рапорт є недопустимим доказом винуватості. Факту зупинки транспортного засобу не було, ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

На адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. Вимоги апеляційної скарги підтримує, просить задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. ч. 2, 3, 5ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольногосп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2, п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільнимнаказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, п. 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 24 травня 2025 року, о 17 год 15 хв. у м. Києві по вул. Антоновича 172, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest. Проба позитивна 1, 78 ‰.

Матеріали справи містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 24 травня 2025 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- результат тестування спеціальним приладом Drager Alcotest 7510;

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4809178 від 24 травня 2025 року;

- довідку з бази даних «Армор»;

- відеозапис з бодікамери.

Огляд проведено спеціальним технічним засобом Drager Alcotest 7510 ARMF- 0251, результат тесту 1, 78 ‰.

Так, допустимий вміст алкоголю в крові людини, яка керує транспортним засобом - 0, 2 проміле. Ухвалена класифікація говорить, що 0, 2 ‰ - це майже нульова, найлегша ступінь сп`яніння, майже безсимптомна.

Згідно середніх показників вмісту алкоголю в крові:

0, 3 - 0, 5 ‰ - алкоголь має незначний вплив;

0, 5 - 1, 5 ‰ - легке сп`яніння;

1, 5 - 2,5 ‰ - сп`яніння середнього ступеню;

2, 5 - 3,0 ‰ - стан сильного сп`яніння.

Згідно результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, результат тесту - 1, 78 ‰, що у 9 разівперевищує допустиму норму.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений працівниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що виправлення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення шляхом подачі особою, яка його склала, рапорту своєму керівнику є неналежним способом зміни змісту складеного протоколу, апеляційний суд відхиляє, оскільки судом першої інстанції направлено матеріали справи до Управління патрульної поліції в м. Києві для належного оформлення, а саме: для зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення. На підставі рапорту поліцейського Федоренка М. виправлено технічну помилку та зазначено фактичний час скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - 17 год 15 хв.

Відповідно до положень КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, судом першої інстанції правильно взято до уваги долучений до матеріалів справи рапорт поліцейського Федоренка М. та встановлено фактичний час скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - 17 год 15 хв.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував у припаркованому автомобілі, апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписі із камери «Безпечне місто». Судом встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив його зупинку та в подальшому до моменту приїзду працівників поліції із припаркованого автомобіля не виходив.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не надано.

Підстав для скасування постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 02 березня 2026 року.

Суддя Є.В. Болотов