Справа №751/6391/25
Провадження №3/751/256/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О.

при секретарі Рак Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

29.04.2025 о 07 год. 26 хв. ум. Чернігові, по вул. Козацька,24, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Renault Scenicн.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі в лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №525 від 05.05.2025, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху. Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Похілько С.М. винуватість ОСОБА_1 не визнали. Повідомили, що останній не перебував у стані наркотичного сп`яніння та не вживав психотропної речовини амфетамін, що визначена у акті огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Зазначили, що ОСОБА_1 за лікарським призначенням вживає знеболюючий та протитривожний препарат «Зонік» (прегабалін), що ймовірно міг викликати помилкову реакцію у ході лабораторного дослідження. Також зауважили, що в ході огляду в лікаря-нарколога не було виявлено в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема розширених зіниць очей. Також зазначили, що у ході тестування використовувалися пластин тонкошарової хроматографії марки «SORBIFIL», які виготовляються ООО «ИМИД» (рос. назва), виробник: м. Краснодар, російська федерація. А отже, оскільки всі виробники рф перебувають під дією санкцій РНБО України, використання вироблених рф матеріалів є незаконним і тягне за собою недопустимість доказів.

У подальшому адвокат Похилько С.М. звернувся до суду із клопотанням-повідомленням про припинення надання правничої допомоги ОСОБА_1

23.02.2026 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, вмотивоване перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність відхилення даного клопотання, із урахуванням такого.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Отже, з урахуванням наведених вище висновків ЄСПЛ, сторони повинні сумлінно ставитися до реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, сприяти суду у своєчасному, повному та всебічному розгляді справи, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та уникати використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, зокрема й з метою штучного створення передумов для збігу строку можливого накладення адміністративного стягнення, що визначений ст. 38 КУпАП.

Судом, у межах даної справи, створювалися належні умови для реалізації її учасниками належних їм процесуальних прав, що підтверджується наступним.

Так, розгляд даної справи судом відкладався неодноразово, а саме: 26.09.2025 (відкладено у зв`язку із клопотанням сторони захисту, вмотивованим необхідністю ознайомлення із матеріалами справи); 07.11.2025 (відкладено у зв`язку із клопотанням сторони захисту, вмотивованим хворобою захисника); 02.12.2025 (відкладено у зв`язку із необхідністю долучення доказів); 09.12.2025 (відкладено з метою виклику свідка); 19.01.2026 (відкладено за клопотанням захисника у зв`язку із участю захисника в судовому засіданні та перебуванням ОСОБА_1 на лікуванні), 04.02.2026 за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку із необхідністю залучення нового захисника.

Таким чином, станом на даний час розгляд справи відкладався судом за клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника неодноразово, а подання таких клопотань набуло ознак систематичності. За наведених умов суд констатує наявність підстав вважати, що дії ОСОБА_1 спрямовані на створення штучних підстав для пропуску строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як свідчить зміст адміністративного протоколу та особистий підпис ОСОБА_1 у відповідній його графі, останній 17.07.2025 був повідомлений працівниками поліції про подальший розгляд його справи в Новозаводському районному суді м. Чернігова. Це створювало додаткові часові можливості для організації власного захисту та отримання належної правової допомоги.

Суд роз`яснював особі, щодо якої складено адміністративний протокол її право користуватися послугами захисника, у той час як особиста участь особи, щодо якої складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справах даної категорії не є обов`язковою.

Клопотання про забезпечення дистанційної участі в судових засіданнях, а так само й будь-які додаткові пояснення ОСОБА_1 щодо правової позиції у справі або докази в її обґрунтування, до суду не надходили. Захисник особи, попри наданий судом строк для його залучення, у судове засідання не прибув.

Таким чином, з урахуванням завчасної обізнаності ОСОБА_1 про наявність щодо нього відповідного провадження, багаторазового відкладення судових засідань у даній справі за клопотаннями захисту, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_1 мав достатні фактичні можливості для організації власного захисту в межах даної справи.

Суд ще раз акцентує увагу на тому, що право особи на захист, гарантоване Конституцією України та Конвенцію про захист прав людини, має реалізовуватися особою у такий спосіб, аби не створювати підстав для штучного затягування розгляду справи. На необхідності розмежування добросовісної реалізації особою права на захист та використання даного права з неправовою метою затягування провадження було акцентовано увагу в ухвалі Колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі ВС від 20.03.2020 у справі №638/1002/20.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено неодноразово. При цьому така особа не позбавлена можливості подати клопотання, пояснення та докази, що стосуються предмету судового розгляду, в письмовому вигляді, взяти участь у розгляді справи дистанційно у або скористатись послугами захисника.

Отже, з урахуванням наведеного вище, зокрема систематичного заявлення клопотань про відкладення судового розгляду із посиланням на різного роду обставини, а також з урахуванням існування належних умов для реалізації процесуальних прав учасниками справи у межах визначених законом строків її розгляду, неповідомлення суду про причини неявки в судове засідання 24.02.2026 захисника, якого особа мала би би залучити з огляду на наданий судом для цього час, суд доходить висновку про те, що в межах даної справи сторонами процесуальні права використовуються з метою штучного створення підстав для затягування розгляду справи.

При цьому суд враховує, що викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_2 неодноразово з`являвся у визначені судові засідання, які відкладалися за клопотаннями захисту, а також те, що наявних у справі матеріалів достатньо для повного та всебічного розгляду справи, ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відхилення клопотання про відкладення розгляду справи та ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, та її захисника.

Допитаний в судому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно проводив 29.04.2025 огляд ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння та зазначив, що огляд підтвердив факт перебування особи в стані наркотичного сп`яніння зіниці, які не реагують на світло, а також було наявне тремтіння пальців рук. Вказані обставини було відображено в акті огляду на визначення стану сп`яніння. При цьому свідок окремо пояснив, що у випадку вживання психотропних речовин, зокрема психостимуляторів, можуть виникати випадки, коли з огляду на певний, зокрема підвищений рівень освітлення, зіниці очей можуть не бути розширеними. Однак і в такому випадку відсутність їх реакції на зміну рівня освітлення являє особою ознаку перебування особи у стані наркотичного сп`яніння. Крім того, додатково зазначив, що у ході огляду ОСОБА_1 визнав факт вживання наркотичного засобу канабіс напередодні, однак саме вказана наркотична речовина та її метаболіти у ході лабораторного дослідження не були виявлені. У ході лабораторного дослідження у біологічних зразках ОСОБА_1 було виявлено сліди вживання амфетаміну (інша назва препарату - фенамін). При цьому, на питання щодо можливості помилкового виявлення прегабаліну, який за словами ОСОБА_1 останній вживав за призначенням лікаря, замість амфетаміну - свідок заперечив таку можливість. Зауважив при цьому, що амфетамін належить до групи психостимуляторів, а прегабалін препатарт найбільш наближений до групи опіатів. Тому їх помилкове ототожнення під час лабораторного дослідження є вкрай малоймовірним. У ході огляду ОСОБА_1 про вживання прегабаліну чи інших побідних до нього препараті не повідомляв. Окрім того, прегабалін здатен викликати стан, що зумовлює зниження уваги та швидкості реакції, а тому навіть у випадку рецептурного вживання препаратів на основі прегабаліну, особа не може керувати транспортним засобом. Щодо правомірності використання у ході лабораторних тестів пластин тонкошарової хроматографії марки «SORBIFIL» повідомив, що із питанням щодо підтверджуючих документів стосовно використання матеріалів для лабораторного дослідження потрібно звертатися із окремим запитом до КНП «ЧОПН», оскільки такої документації при собі свідок не має в розпорядженні. Також свідок просив долучити на підтвердження своїх показань копію акту огляду, висновку за результатами огляду та токсикологічного дослідження.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №394719 від 17.07.2025; відеозаписом до протоколу; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №525 від 05.05.2025; рапортом інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 525 від 05.05.2025 року, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

З акту медичного огляду № 525 від 29.04.2025 слідує, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем, відібрано біологічний матеріал (сечу) на визначення наркотичних речовин, результат лабораторних тестів про виявлення наркотичних речовин амфетамін, діагноз: наркотичне сп`яніння.

Згідно з п.п. 7,8,9 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки

Згідно з п. 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 12 Розділу 3 Інструкції).

Викладені в адміністративному протоколі відомості щодо вчинення правопорушення узгоджуються із відомостями, що зафіксовані на відеозаписі з портативних бодікамер працівників поліції. З відеозапису вбачається існування ознак, що могли бути правомірно сприйняті працівниками поліції як ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема звужені зіниці очей та неприродний блиск очей (час відеозпису 07-15). За таких обставин ОСОБА_1 , після проведення тестів на місці, був правомірно направлений на проходження огляду до медичного закладу, із проходженням якого погодився (07-22).

За наслідками дослідження доказів в судовому засіданні суд визнав висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 допустимим та достовірним доказом. Посилання на помилковий результат тестування внаслідок вживання препарату на основі прегабаліну суд відхиляє, та надає перевагу показанням свідка, які узгоджуються із відкритими даними мережі Інтернет щодо приналежності амфетаміну та прегабаліну до різних груп препаратів (амфетамін (фенамін) - психостимулятор, прегабалін препарат седативної та знеболювальної дії), та як наслідок на низькій вірогідності їх помилкового ототожнення в ході лабораторного дослідження. Крім того, як підтверджується відкритими даними та долученою до матеріалів справи інструкцією препарату «Зонік» (прегабалін), даний препарат дійсно має дію, що знижує увагу та швидкість реакції, на чому серед іншого наголошував свідок (з інструкції «випадки втрати свідомості, сплутаності свідомості та порушення психіки»). Отже, суд погоджується із даними показань свідка про те, що навіть у разі вживання даного препарату за призначенням лікаря керування транспортним засобом не є допустимим.

Також, як свідчить зміст акту огляду на стан сп`яніння та показання допитаного свідка, у ході огляду ОСОБА_1 про вживання препарату «Зонік» за призначенням лікаря не повідомляв.

Крім того, як вбачається із акту огляду, у ході огляду ОСОБА_1 визнав факт вживання наркотичного засобу канабіс напередодні, однак саме вказана наркотична речовина та її метаболіти у ході лабораторного дослідження не були виявлені. Ця обставина, ймовірно, може бути пояснена зокрема тим, що особа, маючи факт вживання наркотичної або психотропної речовини в анамнезі та усвідомлюючи наявність зовнішніх ознак вживання, а також ймовірність виявлення стану сп`яніння у ході огляду, з певних особистих міркувань могла не вірно повідомити назву наркотичної або психотропної речовини, яку вона вживала (зокрема керуючись міркуваннями про нібито більш лояльне відношення в суспільстві або його окремих колах до вживання саме канабісу, або іншими міркуваннями тощо). Точна причина повідомлення саме цих відомостей, а також і не виявлення канабінолу в ході дослідження, суду бути відома не може, однак визнання ОСОБА_1 факту вживання наркотичної речовини у сукупності із встановленими у ході розгляду справи обставинами додатково свідчить на користь достовірності висновку лікаря-нарколога щодо перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Доводи, щодо вживання лікарських препаратів, суд констатує, що вживання лікарських засобів, не звільняє водія від адміністративної відповідальності, навпаки покладає на нього обов`язок, ознайомитися з інструкцією лікарського засобу та на певний час утриматися від керування транспортним засобом.

Щодо доводів захисту про використання у ході лабораторного дослідження підсанкційних товарів, суд відхиляє їх з наступних підстав.

На адвокатський запит захиснику надано відповідь ЧНПЛ щодо методу виявлення наркотичних та психотропних речовин шляхом токсикологічного дослідження: - попередньо імунохроматографічний метод (експрес-метод (швидкий тест)); підтверджуючий тонкошарова хроматографія в тонкому шарф сорбента. Для цього використовують пластини «Sorbfil» та надано копію паспорта на вказані пластини.

Як вбачається із постанови КМУ від 9 квітня 2022 р № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації щодо України» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації; товари, переміщення яких територією Російської Федерації здійснено транзитом, та товари, ввезені з Російської Федерації, у тому числі товари походженням з третіх країн, можуть бути поміщені в митний режим імпорту, якщо їх ввезення в Україну здійснено до 24 лютого 2022 р. включно.

Водночас із наданого захисником документа - паспорт для пластини тонкошарової хроматографії марки «SORBFIL», строк її придатності становить 5 років. А отже, беручи до уваги дату проведення дослідження, не є виключеним використання пластин, ввезених до введення санаційного режиму. Більше того, захисником не надано будь-яких інших доказів, які би підтверджували використання даного товару, саме придбаного всупереч ембарго. Отже, як порушення санаційного режиму з боку КНП «ЧОПНЛ» або його працівників, а так само і вплив цього порушення на достовірність результату дослідження, стороною захисту в ході розгляду справи доведено не було.

Використання працівниками КНП «ЧОПНЛ» при проведенні лабораторного дослідження за допомогою методу тонкошарової хроматографії пластин «Sorbfil», що є лише лабораторним матеріалом, який згідно копії паспорту виготовлений рф, не спростовують достовірність отриманого результату.

При огляді ОСОБА_1 лікарем, окрім застосування вказаного лабораторного дослідження, були задіяні й інші форми і методи діагностики: огляд зовнішнього виду, оцінка поведінки та рухова сфера, стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовна здатність, які в сукупності дали лікарю підставу для формування висновку про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.

Більше того, адвокатом не деталізовано, яким чином країна походження пластин «Sorbfil», що були використані при дослідженні біологічного середовища ОСОБА_1 впливає на достовірність самого результату, оскільки ні терміни використання цих пластин, ні технологічні невідповідності при виготовленні пластин, ні правильність відібрання матеріалів захисником під сумнів не ставиться.

Суд підкреслює, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тоді як у даному випадку таких порушень встановлено не було.

У даному випадку судом не встановлено, ні такого порушення прав ОСОБА_1 , ні жодного впливу походження лабораторних приладів на достовірність результатів висновку щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.9 «А» ПДР, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують, чи обтяжують відповідальність у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.

Із врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605,60 грн. Відомостей про виконання службових обов`язків на час вчинення адміністративного правопорушення суду не надано.

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст судового рішення складено 25.02.2026.

Суддя: А.О. Діденко