Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Тарновської О.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Півня Г.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06 липня 2025 року 0 00 год 40 хв, на вул. Центоральній (Тарасова) у с. Миліші, Луцького району, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив її скасувати, як незаконну та необгрунтовану через порушення вимог чинного законодавства. Стверджує, що зупинка транспортного засобу під його керуванням була упереджена та безпідставна, про конкретні її причини його, як водія, інформовано не було що, як він вважає, має наслідком відсутності законних підстав у поліцейських озвучувати вимогу про проходження ним, як водієм, відповідного огляду на стан сп`яніння, відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева». Усупереч вимогам ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 не було озвучено його прав та обов`язків. Відсутність номера бодікамери позбавляє суд можливості ідентифікувати відеозапис, підтвердивши його автентичність та довести, що саме цей запис стосується даної події. Покликаючись на викладене, просить постанову судді Луцького міськрайонного суду від 09 грудня 2025 року скасувати, а провадження по даній справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, зважаючи на поважність пропуску строку апеляційного оскарження даної постанови, просить такий строк поновити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги в частині поважності підстав поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, вважаю наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку поважними, а заявлене ним клопотання підставним.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Півня Г.М., які подану апеляційну скаргу підтримав, просили задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Основним із доводів поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги є те, що за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, транспортний засіб під керуванням останнього поліцейськими, було зупинено без наявності на це будь-яких законних підстав, через що, як він вважає, відсутні законні підстави для озвучення поліцейськими вимоги про проходження ним відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, такі його доводи є безпідставними.

Наказом Волинської військової адміністрації № 1 від 24 лютого 2022 року на усій території Волинської області з 22:00 до 07:00 год. запроваджено комендантську годину. У подальшому, така тривалість комендантської години була змінена (станом на 18 квітня 2024 року з 00 :00 год. до 05:00 год.).

Відповідно до підпунктів 2, 4 пункту 16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого Постановою КМУ № 573 від 08 липня 2020 року, патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установлено законом порядку надано право: - перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України, документи, що підтверджують законність перебування на території України та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажу, які перевозяться; - тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

Як стверджується матеріалами даної справи, ОСОБА_1 керував транспортним засобом 06 липня 2025 року о 00:40 год, тобто у період дії комендантської години, також у поліцейських був намір залучити даного водія для участі у процесуальних діях та фіксуванні злочину, вчиненого у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Тобто, причини для зупинки транспортного засобу, у цьому конкретному випадку, визначені п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Однак, правомірність дій поліцейських, у будь-якому випадку, не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться сукупністю наявних у матеріалах справи належних та допустимих доказів його вини, зокрема, даними рапорту поліцейського, змістом якого установлено підстави для законної зупинки транспортного засобу під його керуванням, що визначені п. п. 6, 7 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національтну поліцію»; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 382670 від 06 липня 2025 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння; роздруківкою результату тесту газоаналізатора «AlcotestrDrager 6820» від 06 липня 2025 року із результатом 1, 02 %о; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким також зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки, притаманні такому стану, а також результат огляду; відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належним, допустимим та достатнім доказом його вини.

Зазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, цілком обґрунтовано взяті до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено.

Відтак, матеріалами справи стверджується той факт, що ОСОБА_1 погодився із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціального технічного засобу, цифровий показник якого у видихуваному повітрі більше 0,2 %о алкоголю в крові, що відповідає вимогам п. 2.7 Розділу ІІ Інструкції, а також п. 2.1, яким чітко визначено, що уповноважена особа проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних

технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та

Держспоживстандартом, серед яких, у тому числі, є газоаналізатор «AlcotestrDrager 6820».

Тобто, процедура проведення огляду, на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння, повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Наявний у матеріалах даної справи відеозапис та перегляд його змісту, повно та об`єктивно відображає фактично увесь перебіг події вчиненого, відтак, містить належні та достатні відомості у підтвердження факту вчинення останнім даного адміністративного правопорушення. Поміж тим, ОСОБА_1 не заперечується дійсність зафіксованих на ньому подій фактичним обставинам вчиненого.

Таким чином, досліджені суддею файли не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а тому обґрунтовано взяті до уваги судом.

Форма та зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідають положенням ст. 256 КУпАП, які не містять обовязкової вимоги зазначатиназву, модель, серійний номер пристрою, який застосовувався для відеозйомки.

До відома ОСОБА_1 поліцейським доведено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП що, у тому числі. стверджується його особистим підписом у протоколі.

Отже, факт керування нимтранспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом.

Наведене у своїй сукупності, свідчить про правильність висновків судді стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому подана нею апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2025 року.

Подану ним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2025 року стосовно нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: