Справа № 638/2170/26
Провадження № 3/638/1068/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

27 січня 2026 року о 10:35 год. у Харківській обл. в сел. Печеніги на автомобільній дорозі Приморське-Мартове водій ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Під відеозапис у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера ДРАГЕР та у найближчому медичному закладі «Чугуївська ЦРЛ» відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У письмовій заяві від 10 березня 2026 року ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення категорично не згоден, вважає провадження у справі таким, що підлягає закриттю з огляду на наступне. По-перше, у матеріалах справи відсутній безперервний відеозапис із нагрудних камер поліцейських, який би фіксував увесь процес від моменту зупинки транспортного засобу до завершення оформлення адміністративних матеріалів. Оскільки відеофіксація процедури пропозиції пройти огляд та його відповіді відсутня, а свідки до проведення огляду не залучалися, протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсним та не може вважатися належним і допустимим доказом. По-друге, під час спілкування з працівниками поліції він скористався своїм правом та відмовився від проходження огляду із застосуванням алкотестера на місці, оскільки мав обґрунтовані сумніви щодо його справності та належної стерильності. Водночас, неодноразово наполягав на направленні його до спеціалізованого медичного закладу для проходження медичного огляду, що працівники поліції проігнорували. При цьому, у матеріалах справи відсутній безперервний відеозапис, який би підтверджував повний перебіг подій - від моменту зупинки транспортного засобу до складання протоколу. Відсутність відеофіксації, зокрема моменту, коли він наполягав на направленні до медичного закладу, свідчить про істотні порушення процедури оформлення адміністративних матеріалів. Крім того зазначив, що є чинним військовослужбовцем Збройних Сил України. На момент події перебував у цивільному одязі у зв`язку з виконанням службового завдання відповідно до наказу командира. За таких обставин, безпідставні твердження про перебування у стані сп`яніння за відсутності належної процедури перевірки та відмови поліцейських направити мене до медичного закладу є необґрунтованими.

В судове засідання для надання пояснень ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням положень ст. 268, 277-2 КУпАП України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 576482 від 27 січня 2026 року, яким зафіксовано факт порушення п. 2.5 ПДР України;

- Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 січня 2026 року;

- відеозаписом правопорушення з нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського;

- відомостями рапорту інспектора СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Івана Левіна від 27 січня 2026 року.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення Сергія ЕПР1 № 576482 від 27 січня 2026 року.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил дорожнього руху України).

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення

Відповідно до п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; порушення координації рухів; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Дослідженням наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що процедура проведення направлення водія на огляд та складання адміністративного протоколу за наслідками відмови водія від огляду були здійснені з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735, Порядку № 1103.

Щодо доводів ОСОБА_1 , то вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами з огляду на таке.

Так, доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис не є безперервним не спростовують порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України та, як наслідок, вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд зазначає, що на відеозапису зафіксовано усі істотні для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи обставини, а саме: зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), які під відеозапис поліцейський повідомив водію; вимога поліцейського, адресована водію, про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу; відмова водія від проходження огляду (водій чітка зазначив: «Відмовляюсь»); направлення водія на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду; відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду (водій чітко зазначив: «Відмовляюся, тому що мені ніколи»); завершення процедури складання адміністративного протоколу, зокрема ознайомлення під підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зі змістом протоколу та вручення копії протоколу. При цьому, відеозапис від зупинки автомобіля до вчинення ОСОБА_1 дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безперервним.

У зв`язку з викладеним, відсутні підстави для визнання відеозапису неналежним чи недопустимим доказом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що від наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров`я суд сприймає критично як спосіб самозахисту з метою уникнення відповідальності, оскільки вони спростовуються як змістом відеозапису ( ОСОБА_1 чітко під відеозапис відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, мотивуючи відмову зайнятістю), а також змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень, а у графі 14 протоколу водій зазначив, що пояснення у нього відсутні.

Та обставина, що на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 був військовослужбовцем Збройних Сил України, про що він зазначає у запереченнях, жодним чином не спростовує факт керування ним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду з метою визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та доводять поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 130, 245, 251-252, 254, 278-280, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Шевченківський районний суд міста Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.П. Латка