ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Гречко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Гречко Віктор Олексійович,

на постанову судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10 грудня 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, 25 жовтня 2025 року о 22:56 год в м. Полтава по вул. Європейська, 185, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, із згоди водія, за допомогою ALCOTEST DRAGER, 6810, результат 0,62 ‰.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) та вчинив правопорушення, передбачене за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Гречко В.О., який в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10 грудня 2025 року по справі № 554/16033/25, а провадження закрити, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В апеляційній скарзі вказано про численні порушення під час складення протоколу, а саме: порушення права на захист; безпідставну зупинку транспортного засобу; що направлення на проведення огляду на стан сп`яніння, акт огляду на стан сп`яніння та відеозапис долучені до справи є недопустимими доказами.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гречко В.О. апеляційну скаргу підтримали та просили скасувати постанову суду.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Мотиви суду

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У статті 280 КУпАП зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У пункті 2.9а ПДР України вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 494072 від 25 жовтня 2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння від 25 жовтня 2025 року, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Так, суд першої інстанції, обґрунтовано зазначив, що докази надані до справи про адміністративне правопорушення узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, з даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги

Твердження апелянта щодо допущення патрульними поліцейськими порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд визнає необґрунтованими зважаючи на викладене нижче.

Доводи апеляційної скарги про те, що не було підстави для зупинки транспортного засобу не дають підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки встановлено, що у водія малися ознаки сп`яніння та він був зобов`язаний виконати вимоги ПДР України.

Посилання скаржника, що відеозапис, акт огляду та направлення на проведення огляду є недопустимими доказами не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції № 1395 передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Долучений до справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції під час проведення його огляду та вимог статті 266 КУпАП.

Підстави вважати вищевказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Зазначені в акті огляду на стан сп`яніння результати підтверджуються протоколом та відеозаписом, де ОСОБА_1 було оголошено результат, а сам огляд проведено поліцією у повній відповідності із розділом ІІ вказаної Інструкції, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (зі змінами), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Визнання недопустимими доказами акту на проведення огляду та направлення через відсутність у них підпису ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, що останній відмовився від підпису, як у протоколу про адміністративне правопорушення, так і в інших документах складених працівниками поліції під час оформлення матеріалів.

Пункт 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форму якого затверджує МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

При цьому, норми Інструкції не вимагають приєднання чеку з газоаналізатору до матеріалів справи.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та отримує позитивний результат, а в подальшому, не заперечує, що керував транспортним засобом в сталі алкогольного сп`яніння.

Посилання скаржника про порушення права на захист під час складення протоколу не дає підстав для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, що о 23:03:15 год працівник поліції представляється ОСОБА_1 , роз`яснює йому його права, повідомляє норми статей 35 та 40 Закону України «Про національну поліцію». Чинне законодавство не передбачено повторне роз`яснення прав особі, відносно якої складено протокол.

Висновок суду

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновки судді місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства.

Отже, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування, а тому постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування постанови судді першої інстанції.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Гречко Віктор Олексійович - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 10 грудня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль