Справа №175/4219/26
Провадження №3/175/1744/26
Постанова

Іменем України

06 березня 2026 року с-ще. Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М. розглянувши матеріали, які надійшли від ДПП УПП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , ДМР головний спеціаліст,

за ст. 188-28 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, в січні 2024 року надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 188-28 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення отримала Єдиний унікальний номер справи №175/1234/24 (провадження №3/175/617/24).

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №014518 від 06.11.2023 року - 06.11.2023 об 11:50 годині в Дніпропетровській області а/д О-041203, С040419, С-041208, С-040412, гр. ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою головним спеціалістом відділу експлуатаційного утримання доріг дорожньо-транспортного господарства департаменту ЖКГ та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації не вжив законних вимог працівника поліції, зазначених у приписі К221/41/19/2023 від 24.10.2023.

Постановою суду від 29.01.2024 року адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 188-28 КУпАП було повернуто до ДПП УПП в Дніпропетровській області з обставин, що дана справа не може бути розглянута по суті в Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно п. 2) ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №014518 від 06.11.2023, який визначає межі судового розгляду, зазначено: «06.11.2023 об 11:50 годині в Дніпропетровській області а/д О-041203, С040419, С-041208, С-040412, гр. ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою головним спеціалістом відділу експлуатаційного утримання доріг дорожньо-транспортного господарства департаменту ЖКГ та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації не вжив законних вимог працівника поліції, зазначених у приписі К221/41/19/2023 від 24.10.2023».

Згідно вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Так, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання про те, що місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, є територія Дніпровського району Дніпропетровської області.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП передбачено загальне (основне) правило територіальної підсудності розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до якого така справа розглядається за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Зі змісту ч. 2 ст. 276 КУпАП слідує, що адміністративні правопорушення, передбачені ст. 188-28 КУпАП, не входять до переліку справ, які можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

За таких обставин справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 188-28 КУпАП, може розглядатися виключно за місцем вчинення правопорушення.

Оскільки припис К221/41/19/2023 від 24.10.2023 отримала посадова особа - ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою головним спеціалістом відділу експлуатаційного утримання доріг дорожньо-транспортного господарства департаменту ЖКГ та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, то місцем скоєння правопорушення є місце здійснення ним своїх посадових (функціональних) обов`язків, тобто фактичного перебування посадової особи під час здійснення нею посадових обов`язків, тобто за місцем своєї роботи.

Суд звертає увагу, що на певній ділянці дороги, посадова особа не здійснює своїх повноважень.

Викладене вказує про те, що у Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області відсутні процесуальні підстави для розгляду такої справи, а тому справа підлягає поверненню начальнику відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП для належного оформлення.

Крім того, до справи не було долучено посадової інструкції ОСОБА_1 інших документів, що підтверджують його повноваження та обов`язки щодо виконання припису.

У той же час оскільки автодороги, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, знаходяться у різних районах Дніпропетровської області, органу Національної поліції слід керуватися роз`ясненням, яке міститься у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосування судами положень ст. 276 Кодексу про адміністративні правопорушення» за № 11 від 11.06.2004, згідно якого питання щодо визначення альтернативної підсудності вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

В лютому 2024 року справу було передано до канцелярії Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для направлення до відповідного відділу поліції для доопрацювання.

Згідно вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Так, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи були відсутні докази по справі, передбачені ст.251 КУпАП, а саме: не надано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 188-28 КУпАП протягом року.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративна справа підлягала поверненню для належного оформлення.

Справа про адміністративне правопорушення Постановою суду від 29.01.2024 року була направлена до ДПП УПП в Дніпропетровській області для належного дооформлення.

06 березня 2026 року матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 188-28 КУпАП надійшли повторно до канцелярії Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Як вбачається із супровідного листа ДПП УПП в Дніпропетровській області №2472с/41/19/2026 від 04 березня 2026 року матеріали справи про адміністративне правопорушення були направленні до суду після дооформлення лише 04 березня 2026 року.

Отже, ДПП УПП в Дніпропетровській області направив до суду адміністративний матеріал у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ст. 188-28 КУпАП вже з порушенням строків про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення вчинено ОСОБА_1 06.11.2023 року, а справа надійшла до суду 06 березня 2026 року.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як убачається із матеріалів справи, до матеріалів справи не надано посадової інструкції ОСОБА_1 інших документів, що підтверджують його повноваження та обов`язки щодо виконання припису.

Враховуючи той факт, що до суду не надано доказів підтверджуючих, що ОСОБА_1 будучи відповідальною особою головним спеціалістом відділу експлуатаційного утримання доріг дорожньо-транспортного господарства департаменту ЖКГ та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації не вжив законних вимог працівника поліції, зазначених у приписі К221/41/19/2023 від 24.10.2023, тому не можна стверджувати про те, що його вина доведена та в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

При цьому суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення разом з додатками фактично є формою обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідно на нього розповсюджується дія ст.62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Статтею 62 Конституції України передбачено принцип презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись cт. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто - норми кримінального процесуального законодавства.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності такт ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумнім є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП є недоведеною та суду не наданого достатніх та допустимих доказів вини останнього у невиконанні припису.

Тому, проаналізувавши та оцінивши дослідженні фактичні обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, про відсутність вини ОСОБА_1 в порушенні ним правопорушення передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Отже, враховуючи вищезазначене, та те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Керуючись ст.247 КУпАП суд, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.188-28 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Копію постанови для виконання вручити ОСОБА_1 та для відома направити керівнику відповідного управління поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя О.М. Бойко