Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5106/25 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г.
Номер провадження №33/4805/568/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С. за участі секретаря судового засідання Хрус С.А., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Семенька В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Семенька Василя Михайловича на постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 14 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 14 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 09.09.2025 о 07 год 16 хв на Гетьмана Сагайдачного в місті Звягель ОСОБА_1 керував транспортним мотоциклом «Екобай нова» без д.н.з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП Звягельська багатопрофільна лікарня відмовився.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Семенько В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складено з істотними порушеннями положень ст.ст.254, 256 КУпАП. Зазначає, що із вказаних відеозаписів неможливо встановити чи дійсно керував ОСОБА_1 транспортним засобом, якщо і керував, то яким саме. В протоколі не вказано ні марки, ні моделі транспортного засобу, лише номерний знак НОМЕР_1 . Натомість в в оскаржуваній постанові заначено, що ОСОБА_1 керував мотоциклом «Екобай нова» без д.н.з. Вказує, що працівниками поліції не дотримані вимоги п.п. 2, 3, 6 Розділу 1, п.п. 1-7 Розділу 2 Інструкції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст. 251 КУпАП.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, судом першої інстанції при винесенні постанови вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Судом першої інстанції зазначено, що 09.09.2025 о 07 год 16 хв на Гетьмана Сагайдачного в місті Звягель ОСОБА_1 керував транспортним мотоциклом «Екобай нова» без д.н.з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП Звягельська багатопрофільна лікарня відмовився.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №448034 від 22.08.2025 вбачається, що 09.09.2025 о 07 год 16 хв на Гетьмана Сагайдачного в місті Звягель ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП Звягельська багатопрофільна лікарня відмовився (а.с.2).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.09.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить виклад суті вчиненого правопорушення (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що такий огляд не проводився (а.с. 3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» (а.с 5); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №5679732 від 09.09.2025 (а.с.8), відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля (а.с.10).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано.

Зазначена розбіжність у найменуванні транспортного засобу є несуттєвою та такою, що не впливає на кваліфікацію діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи, що диспозиція даної статті передбачає відповідальність за керування будь-яким транспортним засобом у стані сп`яніння, помилка в ТЗ не спростовує склад адміністративного правопорушення та не є підставою для скасування рішення по суті.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме «Deo Sens», відеофіксацією також підтверджено, що працівники поліцію зазначають, що останній керував автомобілем «Deo Sens».

Встановлена судом апеляційної інстанції неточність щодо найменування ТЗ не є процесуальним порушенням, яке б ставило під сумнів законність постанови. Оскільки факт перебування особи у стані сп`яніння під час руху встановлений достовірно, помилка у визначенні типу ТЗ (мотоцикл/автомобіль) є формальною і може бути виправлена шляхом уточнення в мотивувальній частині постанови апеляційного суду, залишаючи рішення в частині стягнення без змін.

Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до положень КУпАП апеляційний перегляд не обмежується виключно перевіркою формальної законності постанови суду першої інстанції. Апеляційний суд є судом, який повторно перевіряє обставини справи, оцінює докази, а також має повноваження самостійно встановлювати фактичні обставини, у тому числі шляхом безпосереднього дослідження наявних у справі доказів.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора з автомобіля поліції об`єктивно та в достатньому обсязі зафіксовані обставини події для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Deo Sens», зупинка якого була обумовлена порушенням ним ПДР (керував в крайньому лівому ряду, коли правий був вільний), про що останній був проінформований. У працівника поліції виникла обґрунтована підозра, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в акті огляду та у протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 категорично відмовився виконати вимогу поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені КУпАП.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів, за вказаних у протоколі подій, працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст. 256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Також суд апеляційної інстанції в світлі доводів апеляційної скарги констатує, що місцевим судом у межах протоколу про адміністративне правопорушення притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України та утворює самостійну альтернативну форму об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Щодо посилань апелянта на інші істотні порушення норм КУпАП, які на його думку, є підставою для скасування постанови, зокрема в частині керування транспортним засобом, суд зазначає, що під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 фактично керував автомобілем «Daewoo Sens», тоді як у тексті оскаржуваної постанови помилково зазначено мотоцикл «Екобай нова». Разом з тим, вказана розбіжність розцінюється судом як технічна описка, яка не спростовує самого факту вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката Семенька Василя Михайловича залишити без задоволення, а постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 14 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С.Рябенька