Номер провадження 3/754/777/26
Справа №754/2119/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Деснянського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає по АДРЕСА_1 , -

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 742749 від 01.02.2026, 31.01.2026 о 09-00 год. ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно доньки, а саме в її присутності вчинив сварку, ображав, кричав, виражався брутальною лайкою в бік дружини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав дитині психологічної шкоди та порушив Закон України «про запобігання та протидію домашньому насильству», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України.

Також, 31.01.2026 о 09-00 год. ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно сина, а саме в його присутності вчинив сварку, ображав, кричав, виражався брутальною лайкою в бік дружини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав дитині психологічної шкоди та порушив Закон України «про запобігання та протидію домашньому насильству», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 надав пояснення та зазначив, що має на утриманні двох малолітніх дітей, виховує їх в переважній більшості він і доглядає за дітьми. Перебуває в постійному стресі, оскільки домашніми справами та дітьми займається він, що послугувало причиною сварки з дружиною. При цьому зауважив, що не вчиняв домашнього насильства над дітьми, як це відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, а мав суперечності з дружиною ОСОБА_3 , яка і вчинила домашнє насильство і відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозицією ст. 173-2 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Диспозиція ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а саме умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини. Що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази умисного вчинення ОСОБА_2 будь-яких діянь психологічного чи фізичного характеру стосовно сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 , внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілих.

Сам лише факт наявності між учасниками сварки, конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення домашнього насильства психологічного або фізичного характеру, в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частина 2 статті 173 - 2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення діяння передбаченого частиною першою цієї статті - домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

За протоколом про адміністративне правопорушення № 742749 від 01.02.2026 та протоколом про адміністративне правопорушення № 742750 від 01.02.2026, складеними відносно ОСОБА_2 , інкримінується вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_3 в присутності сина та доньки, однак не ставиться за провину вчинення домашнього насильства стосовно саме малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП у присутності малолітньої особи, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, є підставою для визнання такої особи потерпілою на підставі частини 4 статті 269 КУпАП із зазначенням про це у протоколі за ч.1 ст. 172-3 КУпАП, або, залежно від обставин, за ч.2 чи 3 ст.173-2 КУпАП, та не потребує додаткової окремої кваліфікації за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, якщо правопорушення вчинено не стосовно малолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою й у працівників поліції немає необхідності складати окремий протокол, оскільки жодних дій стосовно дитини вчинено не було.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що інспектором Деснянського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції Мойсієнко Н.В.оформлено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, проте на підтвердження повторності вчинення ОСОБА_2 дій, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та відповідно кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП , інспектором не надано.

Інших доказів на підтвердження повторності вчинення ОСОБА_2 дій, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП , матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про те, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Б. Саламон