ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М. розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 , 08.01.2026 року о 07-30 год., спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 742 прикордонного знаку, на відстані 4000,00 метрів до лінії державного кордону України, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на території Берегометської ОТГ, Вижницького району, Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України через лісовий масив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.9, 12 ЗУ «Про Державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити строку на апеляційне оскарження, постанову районного суду щодо нього скасувати в частині призначення стягнення та змінити його на штраф у розмірі 3400 грн.

Вказує, що районний суд розглянув справу без його участі, не повідомивши його належним чином про дату та місце судового розгляду, чим порушив його право на захист.

ЄУНСС: 713/115/26 Головуючий у І інстанції: Кибич І.А.

НП: 33/822/112/26 Доповідач: Струбіцька О.М.

Зазначає, що у зв`язку із відсутністю в судовому засіданні він був позбавлений можливості надати свої покази, щодо того, що він сам намагався перетнути державний кордон.

Вважає невірною кваліфікацію його дій, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №000249Е від 08.01.2026 року.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивує тим, що він не був присутнім при розгляді справи, не повідомлявся належним чином про час, дату та місце судового розгляду та не отримував копії оскаржуваного рішення.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату та місце апеляційного розгляду до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без його участі.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням особи, яка подає апеляційну скаргу, може бути поновлений.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього районним судом, в матеріалах справи немає підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 районним судом були дотриманні.

Як вірно встановлено районним судом, ОСОБА_1 , 08.01.2026 року о 07-30 год., спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 742 прикордонного знаку, на відстані 4000,00 метрів до лінії державного кордону України, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на території Берегометської ОТГ, Вижницького району, Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України через лісовий масив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст.9, 12 ЗУ «Про Державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Диспозицією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених цією статтею.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №000249Е від 08 січня 2026 року ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог ст.ст. 9,12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі та дослідженими судом наступними доказами.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №000249Е від 08 січня 2026 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення (а.с.1).

Викладені в протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, підтверджуються також протоколом про адміністративне затримання від 08 січня 2026 року, протоколом особистого огляду від 08 січня 2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує спробу незаконного перетину державного кордону, однак вказує, що такі дії він вчиняв сам, а не групою осіб.

Так, згідно ч.1 ст. 204-1 КУпАП відповідальність настає за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

За ч.2 ст. 204-1 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені ч.1 ст. 204-1 КУпАП вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину Державного кордону в складі групи осіб, а саме із ОСОБА_2 а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 він спільно з ОСОБА_2 мав намір незаконно перетнути державний кордон з Румунією (а.с.4).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , він спільно з ОСОБА_1 мав намір перетнути державний кордон з України в Румунію (а.с. 7).

Ідентичні пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зафіксовано на відеозаписах, які долучені до матеріалів справи (а.с.12).

Сукупність зазначених доказів підтверджує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в групі осіб, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду було надано можливість ОСОБА_1 надавати покази та докази, забезпечено реалізацію його права на захист.

Таким чином, апеляційні доводи ОСОБА_1 щодо невірної кваліфікації його дій за ч.2 ст.204-1 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №000249Е від 08.01.2026 року відповідає вимогам передбаченим ст. 256 КУпАП, постанова Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст. 33 КУпАП, яке було визначено районним судом в мінімальній межі санкції ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2026 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

16.03.2026 року

(дата засвідчення копії)