Справа № 548/379/26
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/131/26

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/повний текст/

17 березня 2026 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В., за участю секретаря судового засідання Матвієнко О.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, студента Полтавського юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 595945 від 19.02.2026 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

19.02.2026 року об 11:00 год. на а/д Київ-Харків-Довжанський М-03 245 км. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 ,не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості для безпечного об"їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб DAF XF 105.410, н/з НОМЕР_3 у складі з напівпричепом Schmitz SCS, н/з НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.1 ПДРУкраїни, за що передбачена відповідальність згідност. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що він не порушував ПДР, а відтак не міг своїми діями спричинити ДТП. Пояснив, що він рухався по трасі М-03 Київ-Харків зі сторони Полтави в напрямку Києва на автомобілі Volkswagen, вибрав швидкість близько 90 кілометрів на годину, що є дозволеною на даній ділянці згідно з п.12.6 ПДР України та була цілком безпечною для контролю над Т3 за умов вільної дороги. Проте дорожня ситуація була ускладнена затяжним правим поворотом на підйомі, який створював умови обмеженої оглядовості.Виходячи з-за цього повороту, він раптово виявив на своїй смузі руху перешкоду багатотонну вантажівку DAF. Важливо підкреслити: водій фури не просто зупинився, він здійснив грубе порушення п. 10.1 ПДР, почавши маневр виїзду з «карману» без належної перевірки безпеки, викрутивши колеса в бік проїзної частини та фактично перетнувши суцільну лінію розмітки 1.1, що категорично заборонено. Окрім того, водій проігнорував п. 9.10 ПІДР, не встановивши знак аварійної зупинки на відстані не менше 40 метрів поза населеним пунктом.Відсутність цього знака в умовах повороту позбавила його можливості вчасно ідентифікувати небезпеку.У цей же момент у лівій смузі рухався військовий автомобіль, водій якого, побачивши небезпеку від DAF, також почав різко гальмувати, чим створив для нього «коридор смерті» та позбавив будь-якої технічної можливості безпечного об?їзду. Він опинився в ситуації, де зіткнення було неминучим через дії іншого водія. Як професійно підготовлений водій, він миттєво оцінив ризики та прийняв єдине вірне рішення в стані крайньої необхідності (ст. 18 КпАП) максимально знизити швидкість двигуном та коробкою передач, спрямувавши машину в замет на розвороті, щоб врятувати своє життя та життя оточуючих. Також наголошує, що відповідно ст. 17 КАП наголошує на тому що Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, вважаю, що ті фактичні дані, що містяться у протоколі від 19.02.2026 та в матеріалах, наданих УПП в Полтавській області, дають підстави стверджувати, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Згідно ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 595945 від 19.02.2026 року в сукупності із схемою місця ДТП, письмовими поясненнями водія потерпілого ОСОБА_2 долученими до матеріалів даної справи.

Суд доходить висновку, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Складена на місці події схема ДТП відповідає дійсності та зауважень не містить.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , поруши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, яким встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи 07.11.2015 № 1395, схема місця дорожньо-транспортної пригоди це графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

П. 4 Розділу 9 вказаної Інструкції визначає які саме об`єкти графічно вказуються на схемі. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі. До того ж, додатком 8 до вказаної Інструкці є бланк-зразок Схеми місця ДТП.

Дослідивши схему, яка додана до протоколу, суд доходить висновку, що вона повністю відповідає тому зразку, якиє є додатком до Інструкції та міститься заповнені всі необхідні елементи, зокрема, на схемі зображено: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, безпосередньо після ДТП; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; розташування дорожньої розмітки. Крім того, повністю заповнена таблиця дорожніх умов, вказано освітлення місця ДТП, стан покриття.

Тобто, не дивлячись на позицію ОСОБА_1 який вину не визнав, зібраними матеріалами справи у сукупності, які є належними, допустимими та узгоджуються між собою, зокрема поясненнями потерпілого та письмовими доказами, що долучені до матеріалів справи, підтверждується порушення ОСОБА_1 пункту 12.1 ПДР, що потягло за собою вчинення ДТП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена зібраними та дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, в силу п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір за ставкою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень . (Отримувач ГУК Полтав.обл/ Полтавська/ 21081300 розрахунковий рахунок UA0016001Код банк отримувачаКазначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. (Отримувач коштівГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету22030106).

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене посвідчення водія НОМЕР_5 , після набрання постановою законної сили.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Коновод О. В.