Провадження № 3/686/127/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Вітушинська О.О., з участю захисника Рвачова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , 17.11.2025 року, о 22 год. 49 хв. по вул. Старокостянтинівське шосе в м.Хмельницькому, виконуючи функції водія, в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, керував електричним двоколісним самокатом BOLT, потужністю до 3 КВт, шляхом вчинення технічної дії для приведення в рух, в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Рвачов О.О., пояснив, що в лікарні у ОСОБА_1 не відбирали біологічні зразки для проведення дослідження, що, в послідуючому, позбавило можливості заявити клопотання про проведення експертного дослідження. Крім того, прилад Alcotest Drager ARMF-0326 фіксує вміст алкоголю в повітрі, а Інструкцією передбачено, що має вимірюватись вміст алкоголю в крові або в грамах або в міліграмах, тоді як проміле в крові не може бути. В зв`язку із цим, вважає, що в крові норма алкоголю була допустима, а тому у працівників поліції були відсутні підстави для складення протоколу. Враховуючи викладене, просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки належних, достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано, адже протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №516196 від 18.11.2025 року не може бути визнаний судом як єдиний доказ винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.

Заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №516196 від 18.11.2025 року;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя); результат огляду проба позитивна 0,52 % проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився;

- роздруківкою тесту «Drager Alcotest», згідно якої, результат тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 0.52 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ХОЗЗНПД» ХОР від 17.11.2025 року, згідно якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя), огляд проводився з допомогою приладу Alcotest Drager ARMF-0326, результати огляду: 0,36%;

- висновком лікаря щодо результатів медичного огляду № 1065 від 17.11.2025, згідно якого ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, Драгер 0,36% проміле;

- відеозаписами, зробленими на бодікамери працівників поліції, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 електричним двоколісним самокатом BOLT, потужністю до 3 КВт, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest з результатом тесту 0.52 проміле, з яким останній не погодився, у зв`язку із чим, огляд було проведено в лікарні, з результатом тесту 0.36 проміле.

Огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

В постанові Верховного Суду по справі № 127/5920/22 від 15.03.2023 року, зазначено що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея, тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Окрім того, відповідно до Закону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину. Тобто, електросамокат відповідно до Закону України № 2956-IX є легким персональним електричним транспортним засобом, а відтак особа, яка ним керувала у стані алкогольного сп`яніння, підлягає адміністративній відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши досліджені докази, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про те, що в лікарні у ОСОБА_1 не відбирали біологічні зразки для проведення дослідження, що є порушенням п.8 Розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не приймається до уваги, оскільки, згідно даних вказаної Інструкції проведення лабораторних досліджень є обов`язковим на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а також у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані. Крім того, результат проведеного медичного огляду, що складає 0,36 проміле, навіть з врахуванням допустимої похибки, не є допустимою нормою.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суд враховує наступне.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Поняття "водій" для використання даної норми закріплено в п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.01.2001, згідно якого водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно пункту 1.10 (визначення механічного транспортного засобу), пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху, пункту 3 "Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 року №340, для керування електросамокатом, який має потужність до 3 кВт, наявність посвідчення водія не вимагається.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 не є водієм в розумінні ст.130 КУпАП, а іншою особою, яка керує транспортним засобом, що вимагає призначення йому основного покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Після набрання постановою законної сили:

- стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області ДПП, місцезнаходження: м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;

- стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5;

- боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 ;

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №516196).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП); рахунок отримувача:UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

СУДДЯ: