Номер провадження: 33/813/279/26
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 06.07.2025 близько 02:20 години, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні, 31А, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме: не відчиняв багажник на законну вимогу поліцейського, не припиняв правопорушення виражався нецензурною лайкою в громадському місці, виходив на проїжджу частину, не впевнився у відсутності небезпеки для себе, під час затримання не виконував законну вимогу поліцейського залишитись на місці.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд розглянув справу по суті, не забезпечивши участі захисника та не надавши можливості ознайомитися з матеріалами справи, що фактично позбавило заявника можливості реалізувати право на належний захист та надати свої пояснення і доводи.

Вказує, що суд дійшов висновку про його винуватість без дослідження доказів, зокрема відеозаписів, показань не зацікавлених свідків або інших даних.

Зазначає, що заявником вживалися заходи для отримання відеозаписів з бодікамер працівників поліції, а також відеозаписів з камер відеоспостереження приміщення, куди його було доставлено після затримання.

Відповідні звернення подавались до Одеського районного управління поліції №1, ГУНП в Одеській області та Управління патрульної поліції, однак зазначені відеозаписи фактично надані не були, що унеможливило їх подання до суду першої інстанції та перевірку обставин, викладених у рапортах працівників поліції.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 , суд вважав доведеною його вину зібраними у матеріалах справи доказами, разом з тим такий висновок суду об`єктивно не підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 301734 від 06.07.2025 року зафіксовано, що 06.07.2025 близько 02:20 години, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні, 31А, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме: не відчиняв багажник на законну вимогу поліцейського, не припиняв правопорушення виражався нецензурною лайкою в громадському місці, виходив на проїжджу частину, не впевнився у відсутності небезпеки для себе, під час затримання не виконував законну вимогу поліцейського залишитись на місці.

В графі щодо надання пояснень ОСОБА_1 вказав, що з інкримінованою статтею не погоджується, так як на вимогу поліцейського відкрив багажник, але для подальшого огляду відмовився, оскільки вважав це обшуком та вимагав понятих (а.с. 1)

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії АА № 025915 від 06.07.2025 ОСОБА_2 06.07.2025 о 02:55 годині доставлено у службове приміщення ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, для припинення адміністративного правопорушення, складання адміністративних матеріалів за ст. 185, ч. 1 ст. 127, 260-263 КУпАП, для розгляду адміністративної справи, час фактичного затримання 06.07.2025 о 02:32 год. (а.с. 4)

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - об`єкт адміністративного проступку, - об`єктивну сторону проступку; - суб`єкт адміністративного проступку; - суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Отже, злісна непокора полягає у відмові від обов`язкового виконання законних розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, що виражається у зухвалій формі і свідчить про прояв явної неповаги до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова особи проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

У відповідності до п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Проте, в порушення вищевказаних вимог органом Національної поліції не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Органом поліції не надано, в судовому засіданні не здобуто доказів того, що поліцейські при виконанні ними службових обов`язків, знаходячись за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні, 31А, 06.07.2025 близько 02:20 год, пред`являли ОСОБА_2 законні вимоги чи розпорядження, а останній свідомо вчинив дії, які б свідчили про злісну непокору, тобто відмову від виконання законних вимог чи розпоряджень пред`явлених працівниками поліції.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом винуватості особи у справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Додані до протоколу докази не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для даної справи про адміністративне правопорушення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Одеський апеляційний суд звертає увагу на те, що до справи не додано записів з нагрудних відеокамер працівників, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії № ГП № 301734 від 06 липня 2025 року у якості додатків, на що слушно посилається заявник.

В ході розгляду справи, постановою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання ОСОБА_1 та вирішено витребувати в Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції записи ПВР № 471178, ПВР № 286752, оскільки такі вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії № ГП № 301734 від 06 липня 2025 року у якості додатків.

Згідно з відповіді начальника підполковника поліції Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Одеській області Руслана Рубана № 2367/41/13/13/01-26 від 05.02.2026 надати відеозаписи № 471178, ПВР № 286752 немає можливості, оскільки вони були знищені після закінчення строку їх зберігання, який становить 30 діб згідно з наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018. (а.с. 48-49)

Таким чином, досліджені в ході апеляційного розгляду докази, не доводять факту здійснення ОСОБА_1 злісної непокори, а отже і наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП відсутня.

Згідно з висновку, викладеного у постанові колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2019 року по справі № 664/506/16-к щодо ст. 87 ч. 1 КПК України, у цій нормі закріплено як загальну підставу визнання доказів недопустимими - їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, так і підставу, яку в доктрині кримінального процесу іменують правилом про «плоди отруєного дерева», - здобуття інших доказів завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

При цьому, для визнання недопустимим кожний доказ має бути оцінений судом як автономно, так і в сукупності з іншими доказами, а в рішенні суду - наведено належне обґрунтування та мотиви, які б вказували на підставу визнання цього доказу недопустимим. Стосовно ж визнання доказу недопустимим за правилом «плодів отруєного дерева», то у рішенні суду має бути чітко доведено похідний характер інформації, яка стала фактичною підставою для проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, від дій, якими були істотно порушені права та свободи людини.

Щодо доводів скарги, що суд розглянув справу по суті, не забезпечивши участі захисника та не надавши можливості ознайомитися з матеріалами справи, апеляційний суд вказує, що права ОСОБА_1 наразі забезпечені шляхом надання йому можливості бути вислуханим апеляційним судом під час апеляційного перегляду постанови суду та отримати відповіді на свої аргументи щодо незгоди із судовим рішенням.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції проігнорував вище вказані норми адміністративного законодавства та формально підійшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та визначив його винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2025 року скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова