Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9842/22 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Номер провадження №33/4805/719/26
Категорія ч.1 ст.483 МК України Доповідач Рябенька Т. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Крижанівського Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України

встановила:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості товару, що становить 100 798,86 грн. 86 коп. з конфіскацією предметів порушення митних правил, а саме: автомобіль марки «OPEL» модель «ZAFIRA», номер кузова НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат Крижанівський В.П. 24 лютого 2026 року через Богунський районний суд м. Житомира подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також в апеляційній скарзі адвокат Крижанівський В.П. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2022 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що при проголошення постанови ОСОБА_2 не був пристній, про вказаний документ йому стало відомо лише 17.02.2026 після того, як ознайомився захисник - адвокат Крижанівський В.П. з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, та проаналізувавши доводи апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Норми діючого КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку оскарження постанови суду. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд з прав людини звертав увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений скаржнику виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Клопотання про поновлення строку не може носити формальний характер, а наведені у ньому обставини повинні доводитися заявником належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 02.12.2022 року. ОСОБА_1 в судове засіданні 02.12.2022 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що вину не визнає, був водієм. Тобто був обізнаний на вказаний день та час про розгляд справи. Тому суд розглянув справу у його відсутність.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції у даній справі є 12 грудня 2022 року.

Натомість, апеляційна скарга подана адвокатом Крижанівським В.П. 24 лютого 2026 року, тобто з очевидним пропуском строку встановленого для її подання (чотири роки).

Для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал "Судова влада України" і "Єдиний державний реєстр судових рішень", за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана постанова Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2022 року була оприлюднена у реєстрі 06.12.2022 року.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, захисник Крижанівський В.П. посилається на не отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови та те, що останній розраховував на те, що справа буде закрита за відсутністю в його діях вини, в зв`язку з поданням ним заяви.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, наведені адвокатом обставини пропуску строку апеляційного оскарження не можуть вважатися поважними, оскільки ОСОБА_1 достеменно було відомо про розгляд справи і він мав об`єктивну можливість ознайомитися з нею та оскаржити її в апеляційному порядку з дотриманням десятиденного строку, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

У зв`язку з цим, подане адвокатом Крижанівським В.П. клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження не підлягає до задоволення.

За відсутності законних підстав для поновлення скаржнику строку апеляційного оскарження постанови місцевого суду, апеляційна скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановила:

У задоволенні клопотання адвоката Крижанівського В.П. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України відмовити.

Апеляційну скаргу разом з усіма додатками до неї повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С.Рябенька