ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/119/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не вказав, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 496788),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 28.10.2025 о 19 год. 35 хв. у м. Києві по вул. Бориспільське шосе, керував автомобілем «RENAULT», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції БК 476823.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 130 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому до завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення наряду із охороною прав і свобод громадян віднесено в тому числі і виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Замковенко О.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях підзахисного складу адміністративного правопопуршення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилався на те, що докази керування автомобілем ОСОБА_1 - відсутні, оскільки автомобіль останнього було запарковано на узбіччі, жодний із співробітників патрульної поліції автомобіль його клієнта не зупиняв.

Звертав увагу, що згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 16.01.2026 року провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-2 КУпАП - не виконання ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Renault T 480» н.з. НОМЕР_1 , 28.10.2025 о 19 годині 35 хвилини по Бориспільському шосе в місті Києві, вимоги поліцейського про зупинку, подану за допомогою диску червоного кольору, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. За наведених обставин вважав, що оскільки ОСОБА_1 не допустив порушення правил дорожнього руху, то всі наступні вимоги, зокрема щодо проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 не повинен був виконувати. Крім того, працівник поліції не повідомив на підставі яких саме ознак водієві запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

При цьому згідно п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до відтвореного в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора автомобіля «RENAULT», наданого стороною захисту, вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 спочатку рухається в крайній правій смузі. Ввімкнувши лівий сигнал повороту, автомобіль ОСОБА_1 під його керуванням почав виконувати маневр випередження вантажного транспортного засобу, що їхав попереду, і після чого, змістив свій транспортний засіб у другу смугую. В подальшому автомобіль був зупинений працівником поліції.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що працівник поліції підходить до автомобіля, припаркованого на узбіччі, за кермом якого перебуває ОСОБА_2 , та повідомляє про невиконання вимоги про зупинку. При цьому ОСОБА_1 неодноразово задає питання, яка причина зупинки.

З огляду на викладене доводи сторони захисту про не підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є неспроможними.

Далі, як слідує з відеозапису з бодікамери, після зупинки транспортного засобу, виявивши у водія транспортного засобу ознаки наркотичного сп`яніння, про які вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, співробітник патрульної поліції запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Проте, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відмовився, зазначаючи, що нічого не порушував.

Вказані дії ОСОБА_1 оцінюються як ухилення від проходження відповідного огляду, з метою уникнути відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану зокрема, наркотичного сп`яніння.

Крім того, рішення щодо необхідності проведення огляду на стан сп`яніння віднесено до компетенції поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА № 6036767 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - не пред`явлення 28.10.2025 року о 20 год. 13 хв. у м. Києві по вул. Бориспільське шосе реєстраційного документу на транспортний засіб на вимогу поліцейського та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. (на даний час постанова оскаржена до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області)

Разом з тим, на переконання суду, факт виправдання ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП та оскарження постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, сам по собі не свідчить про незаконність зупинки транспортного засобу, а тим більше не дає підстави дійти висновку про необхідність виправдання останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в будь-якому випадку, в разі виявлення ознак сп`яніння у водія поліцейський зобов`язаний запропонувати пройти відповідний огляд у встановленому законом порядку, що і було виконано працівником поліції.

При цьому у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням наведеного вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за обставин, встановлених у постанові, підтверджена в повному обсязі.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2025 року, що становить 605,60 грн., оскільки правопорушення здійснено у 2025 році.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя