Справа №751/317/26
Провадження №3-зв/751/1/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Островської А.С.,

розглянувши заяву захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 адвоката Стрижака С.В. про відвід судді Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркача Олександра Григоровича від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судова справа № 751/317/26,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2026 року від захисника ОСОБА_1 адвоката

Стрижака С.В. надійшла заява про відвід судді Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркача О.Г. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Заява мотивована тим, що захисником було подано ряд клопотань по справі про адміністративне правопорушення, в тому числі клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, однак головуючий по справі не має наміру проводити судові засідання в режимі відеоконференції, зв`язок не організовує та вимагає від сторони захисту розгляду справи у спрощеному для судді вигляді по наявним письмовим матеріалам. Вважає, що зазначені дії судді прямо свідчать про відмову у доступі до правосуддя. Заборона захиснику приймати участь у засіданні в режимі відеоконференції свідчить про те, що суддею фактично позбавлено ОСОБА_1 права на правничу допомогу та права на захист. Крім того, жодне із скерованих до суду клопотань на даний час не розглянуто та жодних процесуальних дій не вжито, що свідчить про відсутність зацікавленості суду в досягненні повноти та всебічності судового розгляду. Вказані відомості є тими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді по даній справі. Відтак, вважає, що суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркач О.Г. не може здійснювати правосуддя в даній справі, оскільки подальша його процесуальна поведінка в судовому розгляді лише перешкоджатиме належному та об`єктивному вирішенню справи та надалі порушуватиме права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, адвокат Стрижак С.В. подав клопотання про розгляд заяви про відвід судді Деркача О.Г. без їх участі, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Вивчивши доводи заяви про відвід судді та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, приходить до такого висновку.

У провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова перебуває справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судова справа № 751/317/26.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08 січня

2026 року головуючим суддею в справі № 751/317/26, провадження

№ 3/751/416/26, визначено ОСОБА_2 .

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі додержання законності.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію Про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України»). Зокрема високий суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами КПК України.

Перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначений у ст. 75 КПК України, а в ст. 76 КПК України визначені обставини недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суд бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований. Тобто, мають бути наведені відповідні аргументи і докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п. 1 зазначеної вище статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Бочан проти України» зазначив, що безсторонність, у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначив, що згідно з усталеною практикою Високого Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Щодо суб`єктивного критерію Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При цьому, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, зокрема доказів упередженості судді у розгляді справи, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, які передбачені зазначеними вище нормами КПК України.

Як вбачається із заяви про відвід судді Деркача О.Г. захисник посилається на те, що суддя відмовив йому в реалізації права на захист, яке виразилося у відмові провести судове засідання у режимі відеоконференції, а також не розглянуто ряд інших клопотань зокрема, клопотання про зупинення провадження, про виклик патрульного інспектора, про залучення прокурора до участі у справі про адміністративне правопорушення від 17 лютого 2026 року.

Разом з тим, у клопотанні від 17 лютого 2026 року захисник

Стрижак С.В. вказує, що на дату та час призначеного судового засідання апаратом суду йому було повідомлено про те, що проведення засідання в режимі відеоконференції не є можливим через відсутність електропостачання.

Отже, розгляд справи призначений на 17 лютого 2026 року на 08 годину

30 хвилин не відбувся, у зв`язку з технічною неможливістю проведення судового засідання в режимі відеоконференції, та відкладено головуючим суддею на 09 березня 2026 року на 08 годину 30 хвилин.

Щодо вирішення заявлених клопотань, то вони можуть бути вирішені безпосередньо в судовому засіданні після з`ясування думки учасників судового провадження.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Незалежність і об`єктивність судді в кожному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

На переконання суду, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості судді Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркача О.Г. при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судова справа № 751/317/26.

Оцінюючи викладені в заяві адвоката Стрижака С.В. доводи з точки зору наявності підстав для відводу головуючого судді Деркача О.Г., суд вважає за необхідне зазначити, що такі доводи фактично зводяться до незгоди з організацією ведення судового процесу та прийняттям суддею процесуальних рішень, будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого судді, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

За таких обставин, у задоволенні заяви захисника Стрижака С.В. про відвід судді Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркача О.Г. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 2, 7 КУпАП, статтями 75, 80-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 адвоката Стрижака С.В. про відвід судді Новозаводського районного суду міста Чернігова Деркача Олександра Григоровича від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судова справа № 751/317/26, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Топіха