Справа № 136/188/26
провадження №3/136/68/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності 08.09.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП від

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2026 о 16:20 год в с-щі Турбів по вул. Паркова Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Spark, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії А. Правопорушення вчинене повторно протягом року, 08.09.2025 ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою ЕНА 5671649 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1 а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. За що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення при вищевказаних фактичних обставинах визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати, про що надав відповідну заяву.

Суд, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

Судом встановлено, що із наданого особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення адміністративного матеріалу, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №577831 від 28.01.2026, у якому викладені вищевказані обставини;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5671649 від 08.09.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Накладено штраф у розмірі 3400 грн;

- довідкою заступника начальника - начальника СВГ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої повторність протягом року у ОСОБА_1 наявна, а саме притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постанова серії ЕНА №5671649 від 08.09.2025, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 3400 грн. Посвідчення водія не отримував. Інформація про наявність транспортного засобу відсутня;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт правопорушення та процес складання матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підтвердив факт керування мотоциклом та не заперечував той факт, що не має права керування транспортними засобами.

Вищевказане в силу ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою четвертою цієї статті.

Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку та не спростовані, підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, що є порушенням п. 2.1 а ПДР України та а як наслідок утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки будь-яких документів, які б підтверджували належність мотоцикла саме ОСОБА_1 суду не надано. А відтак не можна вилучити транспортний засіб у особи, якій він не належить. Таке адміністративне стягнення є достатнім для виховання вищезазначеної особи, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 23-24, 27, 33-35, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 221, 251-252, 276, 283-284, 294, 307-308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.Д. Іванець