"13" березня 2026 р. Справа № 363/76/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

встановив:

24 грудня 2025 року о 13 год. 25 хв. у м. Вишгород по вул. Набережна, 18Б водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду для здійснення повороту ліворуч. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 13.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена статтею 124 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гудзима О.В. подав до суду заяву про долучення доказів, визнання недопустимими доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, та закриття провадження у справі. У заяві зазначено, що схема ДТП містить істотні невідповідності фактичній дорожній обстановці, зокрема неправильно відображено дорожню розмітку. У зв`язку з цим представник просив долучити до матеріалів справи фото- та відеозаписи місця події, які, на його думку, відображають реальну дорожню обстановку на ділянці дороги, де сталася ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що не бачила дорожньої розмітки, яка б дозволяла здійснення повороту транспортних засобів на цій ділянці дороги, у зв`язку з чим не очікувала, що автомобіль, який рухався попереду, зупиниться для виконання маневру повороту ліворуч. При цьому вона вважала, що водій ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки. Разом з тим ОСОБА_1 визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаялася та просила суд застосувати до неї мінімальне адміністративне стягнення.

Суддя, дослідивши матеріали справи та заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність; чи заподіяно матеріальну шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу; а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549516 від 24.12.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.12.2025 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який зазначив, що, рухаючись у м. Вишгород у напрямку с. Хотянівка та маючи намір заїхати на АЗС «БРСМ», після виявлення переривчастої лінії дорожньої розмітки увімкнув лівий покажчик повороту для здійснення маневру та зупинився, пропускаючи зустрічний транспортний засіб, після чого відбулося зіткнення з автомобілем Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався позаду;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , у яких вона зазначила, що рухалась по вул. Набережна у м. Вишгород у напрямку ГЕС у щільному транспортному потоці, попереду рухався автомобіль Citroen Berlingo, який різко зменшив швидкість та загальмував, у зв`язку з чим вона почала гальмувати, однак через малу дистанцію не змогла уникнути зіткнення;

копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 ;

витягом з ІПС МВС України «Армор» щодо ОСОБА_1 ; копіями фотографій ділянки дороги з місця події;

копією схеми дорожньої розмітки при виїзді з АЗС, з якої вбачається наявність переривчастої лінії дорожньої розмітки, що надавала водію ОСОБА_2 можливість здійснити маневр повороту ліворуч відповідно до вимог Правил дорожнього руху України.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 про те, що вона не очікувала зупинки автомобіля попереду через відсутність або невидимість дорожньої розмітки та можливе порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , не спростовують її вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Із письмових пояснень ОСОБА_2 , схеми місця ДТП, фотоматеріалів та схеми дорожньої розмітки при виїзді з АЗС встановлено, що на відповідній ділянці дороги наявна переривчаста лінія дорожньої розмітки, яка дозволяє виконання маневру повороту ліворуч. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що завчасно увімкнув покажчик повороту та зупинився для пропуску зустрічного транспортного засобу, після чого відбулося зіткнення. Водночас зі змісту пояснень самої ОСОБА_1 вбачається, що вона рухалася у щільному транспортному потоці позаду автомобіля Citroen Berlingo та почала гальмувати лише після того, як автомобіль попереду зменшив швидкість, однак через малу дистанцію не змогла уникнути зіткнення. Такі обставини свідчать про недотримання нею безпечної дистанції та невжиття необхідних заходів для контролю за дорожньою обстановкою.

Відповідно до вимог Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний вибирати безпечну дистанцію до транспортного засобу, що рухається попереду, з урахуванням швидкості руху, дорожньої обстановки та інтенсивності руху, щоб мати можливість своєчасно зупинити транспортний засіб і уникнути зіткнення.

Отже, наведені ОСОБА_1 пояснення щодо можливого порушення правил іншим водієм або невидимості дорожньої розмітки не виключають її обов`язку дотримуватися безпечної дистанції та не спростовують встановленого причинного зв`язку між її діями та настанням дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим суд відхиляє зазначені доводи як безпідставні.

Сукупність наведених доказів є належною та достатньою для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та підтверджує факт порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху.

Таким чином, суд вважає доведеним, що саме порушення ОСОБА_1 вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Керуючись статтею 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, ступінь її вини, характер вчиненого адміністративного правопорушення, а також наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 283 і 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Олійник