Справа № 287/2841/25
провадження 3/287/1645/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Нижник Григорій Петрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, продавець магазину «Смак», паспорт НОМЕР_1 виданий 08.09.2017 органом 7116, жительки АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 191022 від 21.12.2025 вбачається, що 21.12.2025 о 22 год 36 хв в м. Олевськ по вул. Київській, 16, ОСОБА_1 скляною пляшкою била по автомобілі марки Фольксваген Golf д.н.з. НОМЕР_2 належного ОСОБА_2 , чим вчинила дрібне хуліганство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також право заявити відвід суду.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнала. У судовому засіданні заперечувала факт пошкодження автомобіля, що належить ОСОБА_3 . Водночас після дослідження у судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції ОСОБА_1 підтвердила, що на відео зафіксовано саме її дії, а саме нанесення нею двох ударів по автомобілю потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила факт умисного пошкодження ОСОБА_1 належного їй автомобіля.

Заслухавши учасника справи, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок- це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів неповаги до суспільства. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших протиправних дій.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність особи за ст. 173 КУпАП передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 191022 від 21.12.2025;

- копією рапорту інспектора-чергового відділення поліції № 2 Коростенського району Житомирської області від 22.12.2025, відповідно до якого надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 вчиняє дрібне хуліганство;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 21.12.2025;

- розпискою інформування та ознайомлення особи, про порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення від 22.11.2025;

- диском відеофіксації;

- пояснення ОСОБА_3 у суді;

- пояснення ОСОБА_1 у суді.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, повністю та об`єктивно підтверджена під час судового розгляду.

Суд враховує, що ОСОБА_1 на початку розгляду справи заперечувала сам факт вчинення протиправних дій, намагаючись уникнути відповідальності та фактично ввести суд в оману щодо обставин події. Лише після безпосереднього дослідження відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції, на якому чітко зафіксовано нанесення нею двох ударів по автомобілю потерпілої, вона визнала, що на відео зображена саме вона. Така процесуальна поведінка свідчить про відсутність щирого каяття та критичного ставлення до вчиненого.

Відповідно до ст. 24 КУпАП адміністративне стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, спосіб його вчинення, ступінь вини правопорушника, її особу, майновий стан, а також відсутність встановлених у справі обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

З огляду на наведену поведінку ОСОБА_1 під час розгляду справи, характер вчиненого правопорушення та необхідність досягнення мети адміністративного стягнення, суд дійшов висновку, що застосування найменш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією ст. 173 КУпАП, не забезпечить належного виховного та превентивного ефекту. Дотримуючись принципу співмірності між тяжкістю вчиненого правопорушення та заходом державного примусу, суд вважає за необхідне і достатнє застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт, що відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст. ст.33, 34, 40-1, 247, 251, 252, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн, які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г. П. Нижник