Справа № 550/285/25
Провадження № 3-в/550/17/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Михайлюк О.І., розглянувши подання начальника СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Ковальчука С.В. про заміну стягнення накладеного постановою Чутівського районного суду Полтавської області №550/285/25 від 25.03.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 25.03.2025 у справі №550/285/25 ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 3 діб адміністративного арешту.

16.02.2025 року до суду надійшло подання начальника СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Ковальчука С.В. про заміну стягнення накладеного постановою Чутівського районного суду Полтавської області №550/285/25 від 25.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП подання обґрунтоване наступним.

Постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 25.03.2024 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП і застосовано до нього стягнення у виді 3 діб адміністративного арешту та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн. На момент винесення постанови ОСОБА_1 не перебував на службі у лавах ЗСУ.

Постанова набрала законної сили 07.04.2025, після чого була звернута судом до виконання.

Виконати зазначену постанову співробітниками СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області не є можливим в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №9в/4/25 був призваний на службу до лав ЗСУ 17.04.2025 року, В/Ч НОМЕР_1 .

В судові засідання ОСОБА_1 , представник органу Національної поліції не з`являлися.

Дослідивши клопотання, матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є: обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

За приписами ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, посадовими особами та громадянами.

Виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є завершальною стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення, зміст якої полягає в практичній реалізації обмежень особистого, морального і матеріального характеру,передбачених призначеним правопорушнику стягненням.

За змістом ст. 327 КУпАП осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.

Як випливає із змісту ч. 1 ст. 15 КУпАП, до військовослужбовців не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Згідно з положеннями ст. 24 КУпАП адміністративний арешт та арешт з утриманням на гауптвахті є різними видами стягнення.

Згідно з положеннями ст. 327-1 КУпАП, військовослужбовців, а також військовозобов`язаних чи резервістів під час проходження зборів, підданих арешту, утримують на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. У разі відсутності гауптвахти в органі управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, в зоні діяльності якого дислокується військова частина (установа), військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, піддані арешту на термін до трьох діб, в особливий період можуть за рішенням суду утримуватися в кімнатах тимчасово затриманих Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з обов`язковим зазначенням про це у рішенні про застосування арешту з утриманням на гауптвахті. Під час виконання постанови про застосування арешту з утриманням на гауптвахті арештовані піддаються особистому огляду. Порядок та умови утримання військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, заарештованих в адміністративному порядку, визначаються Міністерством оборони України.

Арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб (стаття 32-1 КУпАП).

Згідно ст. 32-1 КУпАП не передбачено застосування стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Зазначене унеможливлює заміну накладеного судом на особу стягнення у виді адміністративного арешту на арешт з утриманням на гауптвахті.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписами ст. 305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Як зазначалося вище, відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Проте перелік питань, пов`язаних із виконанням постанов, викладений в главі 25 КУпАП, зокрема відстрочка, припинення, давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, серед них питання щодо заміни адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням, не передбачено.

За таких обставин, при розгляді даного клопотання, суддя вважає за необхідне застосувати аналогію права, а саме ст. 537 КПК України, оскільки КУпАП не врегульоване питання щодо заміни адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту іншим.

Так, відповідно до п. п. 10, 14 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Враховуючи законодавчу заборону на застосування адміністративного арешту до військовослужбовців (ст. 15 КУпАП) та відсутність у КУпАП прямого механізму заміни вже призначеного стягнення у зв`язку зі зміною статусу особи, суд вважає за необхідне застосувати аналогію права, звернувшись до положень ст. 82 КК України. Зазначена норма кримінального закону передбачає можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, що за своєю правовою природою та метою виправлення відповідає ситуації, яка склалася у даній справі.

Оскільки штраф є альтернативним та більш м`яким видом стягнення, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, його застосування шляхом заміни дозволить забезпечити виконання судового рішення та реалізувати принципи гуманізму та справедливості, не порушуючи при цьому спеціальний статус правопорушника як військовослужбовця.

Однією із важливих складових принципу правової визначеності та основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

У рішенні Конституційного Суду України від № 15-рп/2004 від 02.11.2004 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 8Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті, перед усім, ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

З матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення адміністративного правопорушення та на момент винесення постанови Чутівським районним судом Полтавської області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не перебував на службі у лавах ЗСУ, а був призваний 17.04.2025 року, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №9в/4/25.

За наведеного, суддя, з метою забезпечення виконання судового рішення, виходячи із аналогії права вважає за необхідне подання начальника СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Ковальчука С.В. про заміну стягнення накладеного постановою Чутівського районного суду Полтавської області №550/285/25 від 25.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП задовольнити, застосувати аналогію закону та замінити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у виді адміністративного арешту на більш м`яке у виді штрафу в межах санкції ч. 3 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 304 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Ковальчука С.В. про заміну стягнення накладеного постановою Чутівського районного суду Полтавської області №550/285/25 від 25.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП - задовольнити

Замінити невідбуте адміністративне стягнення, накладене постановою Чутівського районного суду Полтавської області від №550/285/25 від 25.03.2025 року, на ОСОБА_1 , у виді 3 діб адміністративного арешту на штраф у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

(№ UA0016704, одержувач: ГУК у Полт.обл./тг смт Чутове/21081100, КЗПО: 37959255, банк: Казначейство України (ЕАП).

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Михайлюк