П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2026 селище Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Попадюк С.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Лубенського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,громадянина України, місце роботи Центр освіти, посада - кочегар, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №994941 від 19.02.2026 ОСОБА_1 05.02.2026 о 18 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав образливими словами та наніс один удар долонею по обличчю, чим завдав шкоди психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Проте, суддя позбавлений можливості виконати зазначені вимоги закону.

Відповідно до виписаних у ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Положеннями ст. 276 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п.2), таким чином, в разі неправильного складання такого протоколу, матеріали адміністративної справи необхідно повернути органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

Установлено, що дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, кваліфікуються за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, кваліфікуючою ознакою якої є повторні ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частинами першою або другою цієї статті.

Проте, до протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, не додано доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбаченого ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, суддя позбавлений можливості повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини вказаної справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно абзацу 5 статті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

За таких обставин вважаю, що протокол необхідно повернути для належного оформлення, в ході якого необхідно усунути вищезазначені недоліки.

Керуючись ст. 7, 252, 254, 255, 256, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №994941 від 19.02.2026 та додані до нього матеріали стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП повернути до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області для належного дооформлення на виконання вимог ст. 256 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Попадюк С.С.