Справа № 127/2883/26
Провадження № 3/127/633/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Кашпрук Г.М., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебував адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 572759 від 22.01.2026, 22.01.2026 о 13 год 18 хв в м. Вінниці по вул. Блока 26Б водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місті зупинки із застосуванням приладу Драгер №0038 під безперервну відеофіксацію портативними відеореєстраторами №468776, № 468076. Результат приладу Драгер позитивний 0,27‰, тест драгера №3353. Із зазначеного працівниками патрульної поліції зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України. Дії водія кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

25.02.2026 постановою Вінницького міського суду Вінницької області провадження у справі №127/2883/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

У своїх висновках суд виходив з наступного.

З наявних відеозаписів та інших матеріалів справи, зокрема рапорту інспектора ДПП лейтенанта поліції Тараса І.І. встановлено, що патрульні поліцейські прибули за викликом та виявили транспортний засіб, який був запаркований із порушенням ПДР України, а саме п.п. 15.9.и ПДР України перекрив виїзд з приватної прибудинкової території на головну дорогу. Після чого було встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 .

Судом врахована та обставина, що ні працівниками поліції, ні свідками, які здійснили виклик поліції, не було достеменно встановлено час, коли вказаний автомобіль був запаркований із порушенням ПДР України та хто саме був на той час за кермом. На момент приїзду патрульної поліції водія біля автомобіля не було.

Працівники патрульної поліції почали процедуру складання постанови про відповідне адміністративне правопорушення, одночасно спілкуючись із громадянами, які й здійснили виклик. Орієнтовно, через 10 хвилин підійшов водій транспортного засобу ОСОБА_1 , з яким було проведено бесіду виховного характеру та в подальшому винесено постанову серії ЕНА 6548818 за ч.3 ст.122 КУпАП порушення п.п. 15.9.и ПДР України.

В ході спілкування з ОСОБА_1 , останній повідомив, що зранку приїхав до м. Вінниці в лікарню у зв`язку з проходженням ним реабілітації внаслідок отриманого поранення в зоні бойових дій.

Під час перевірки документів водія, інспектором ДПП лейтенантом поліції Тарасом І.І. в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та червоне забарвлення шкіряного покриву обличчя.

Із відеозапису також убачається, що даний працівник патрульної поліції, вбачаючи ознаки алкогольного сп`яніння в розмові з ОСОБА_1 , відійшов в сторону та повідомив про цю подію та обставини своєму командиру, на що, ймовірно, отримав вказівку змусити водія переставити автомобіль на інше паркувальне місце та при цьому зафіксувати рух автомобіля й скласти на нього відповідний протокол за ст. 130 КУпАП. При цьому, зі змісту розмови інспектора патрульної поліції по телефону чітко вбачається, що він усвідомлював неправомірність своїх дій як з юридичної точки зору, так і з моральної точки зору, оцінивши свої дії нецензурною лайкою.

Незважаючи на встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, інспектор Тарас І.І. звернувся безпосередньо до ОСОБА_1 та надав йому пряму вказівку переставити автомобіль на інше місце, що зафіксовано на відеозаписі з боді-камер інспекторів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та в подальшому спостерігали за його діями, а саме як особа сідає за кермо автомобіля та рушає. В цей момент вони не зробили останньому зауваження з цього приводу, не вжили інших законних та можливих у даній ситуації заходів для розблокування виїзду, зокрема не звернулись по допомогу до трьох свідків, які весь цей час були присутні поруч.

Окрім того, на відеозаписі з боді-камери працівника патрульної поліції зафіксовано також, що поліцейський, вбачаючи ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , дає йому вказівки щодо напрямку руху автомобіля.

Дана розмова зафіксована на боді-камеру інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Тараса І.І.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у тому числі в стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

За змістом ч. 14 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

В даному випадку, достеменно вбачаючи у водія ОСОБА_1 ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння, не відсторонивши його від керування, а навпаки надаючи відповідні вказівки щодо необхідності сісти за кермо та розпочати рух автомобіля, інспектор поліції грубо порушив вимоги ПДР України, КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію» та своїми діями створив передумови можливої небезпеки для інших учасників руху, яка могла призвести до ДТП, травмування осіб та пошкодження майна.

Відтак, керування транспортним засобом ОСОБА_1 було вимушене прямою вказівкою працівника патрульної поліції забрати автомобіль з місця його стоянки.

КУпАП не містить визначення поняття провокація, як і в цілому національне законодавство. Натомість Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зробив дефініцію такого поняття та критерії для розмежування законних дій співробітників поліції від провокації до вчинення злочину.

У рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», судом зазначено, що притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок провокації (підбурювання) із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Тому, розглядаючи зазначений адміністративний матеріал суд дійшов висновку, що поліцейські здійснили провокаційні дії відносно ОСОБА_1 . Зокрема, вбачаючи в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, усвідомлено надали йому вказівку сісти за кермо та перемістити транспортний засіб в інше місце, після чого відразу зупинили та звинуватили його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Такі їх дії були спрямовані не на усунення та припинення в майбутньому адміністративного правопорушення, як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки на вчинення дій водієм з метою штучно створити склад адміністративного правопорушення та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Все вищевикладене свідчить про необ`єктивний підхід до з`ясування обставин по справі, намагання будь-яким чином скласти протокол за ст.130 КУпАП, що призводить до порушення ст. 5 та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне довести встановлені судом обставини до відома начальника УПП у Вінницькій області шляхом винесення окремої ухвали, застосувавши загальні принципи верховенства права, аналогію закону відповідно до норм ЦПК, які містять такий інститут судового реагування, як окремі ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 245 КУпАП України, суд -

УХВАЛИВ:

Обставини, викладені в окремій ухвалі довести до відома начальника УПП у Вінницькій області для реагування в межах повноважень.

Копію окремої ухвали направити начальнику УПП у Вінницькій області (вулиця Ботанічна, 23, місто Вінниця, 21010, е-mail: ).

Про розгляд окремої ухвали повідомити Вінницький міський суд Вінницької області протягом одного місяця з дати отримання цієї ухвали та роз`яснити, що залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду тягне за собою адміністративну відповідальність визначену ст. 185-6 КУпАП України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: