Справа № 333/939/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальова Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21 січня 2026 року ОСОБА_1 , не зареєстрована, як фізична особа підприємець, за результатами отриманої податкової інформації відповідно до п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України, провадила господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме з метою отримання прибутку та згідно отриманої податкової інформації в період з 01.07.2025 року по 31.07.2025 року з використанням послуг ТОВ «Нова Пей» в частині операцій з приймання коштів, а саме отримано 18 грошових переказів на загальну суму 42 590,00 грн., що вказує на систематичне здійснення господарської діяльності, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

02.02.2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження адміністративного провадження, в якому зазначено, що вона не є фізичною особою-підприємцем, підприємницької діяльності не здійснює. Офіційно працевлаштована в ТОВ ЗЕВС (м. Запоріжжя), перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує лише соціальні виплати. Надходження коштів на її платіжну картку/рахунок НОМЕР_1 (IBAN: НОМЕР_2 у АТ КБ ПРИВАТБАНК) у зазначений період це переважно надходження коштів (шляхом переказу коштів з картки на карту) від її чоловіка, ОСОБА_2 , як матеріальна підтримка сім`ї. За липень 2025 року нею отримано загалом 14 зарахувань на загальну суму 104 912,32 грн, з яких 6 зарахувань на суму 93 275,33 грн від чоловіка, ОСОБА_2 , (72 575,33 грн перекази з картки на карту; 20 700 грн поповнення своєї картки готівкою через термінал). Це підтверджується випискою з банку про надходження коштів на рахунок за період з 01.07.25 по 31.07.25 (виписка №PLUKVVGKCB52UPAB від 30.01.2026 р.; також додає Податкову декларацію про доходи чоловіка за 2025 рік. Протокол № 174/12 від ГУ ДПС у Запорізькій області їй не вручався, з його змістом вона не була належно ознайомлена, листів поштою від ГУ ДПС не отримувала, оскільки з березня 2022 року фактично не проживає у м. Запоріжжі, а з 10.07.2023 зареєстрована як ВПО та проживає в м. Івано-Франківськ. Крім того, в серпні 2025 р. надала пояснювальну заяву АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з доданими документами про джерело надходження коштів на її картку/рахунок. У зв`язку з викладеним, просила суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала вищезазначене клопотання, просила закрити провадження щодо неї, вказала, що вона взагалі не займається підприємницькою діяльністю.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.2 ст.50 ЦК України, фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 ГК України (який діяв на час події щодо якої зазначено у протоколі і втратив чинності 28.08.2025 року) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч.2 ст.3 ГК України(який діяв на час події щодо якої зазначено у протоколі і втратив чинності 28.08.2025 року), господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст.42 ГК України(який діяв на час події щодо якої зазначено у протоколі і втратив чинності 28.08.2025 року), підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 проводила саме господарську (підприємницьку) діяльність, а також, що існують інкриміновані їй 18 грошових переказів на суму 42 590,00 грн.

Єдиним доказом вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_1 зазначено лише наявність податкової інформації, отриманої листом ДПС України від 15.12.2025 року за №29469/7/99-00-24-04-01-07, яким центральний орган податкової служби лише направив зазначену інформацію «для проведення аналізу та у разі встановлення фактів порушень вимог законодавства залучення громадян до державної реєстрації та оподаткування отриманих доходів, а також для використання під час вжиття заходів податкового контролю» з додатком, в якому вказано загальна кількість здійснених переказів-18 штук та загальна сума переказів-42590,00 грн.

Натомість, ОСОБА_1 , надано виписку з АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 від 30.01.2026 р. про надходження коштів на її рахунок за період з 01.07.25 по 31.07.25, з якої вбачається, що за липень 2025 року отримано загалом 14 зарахувань на загальну суму 104 912,32 грн., з яких 6 зарахувань на суму 93 275,33 грн. від чоловіка, ОСОБА_2 , (72 575,33 грн. перекази з картки на карту; 20 700 грн. поповнення своєї картки готівкою через термінал). Відомості щодо отримання платежів нею з використанням послуг ТОВ «Нова Пей»- відсутні.

Таким чином, інформація, викладена в протоколі щодо 18 переказів на суму 42 590,00 грн. спростовується випискою з банку та не підтверджується жодним доказом. Відсутність переліку вказаних платежів, їх реквізитів позбавляє суд можливості встановити їх наявність.

Також, в протоколі посадовими особами зазначено, що оскільки ОСОБА_1 не зареєстрована, як ФОП, то відповідно вона здійснювала свою діяльність за адресою реєстрації свого місця проживання: АДРЕСА_1 . При цьому, знову ж таки, не зазначено, що це за діяльність, як то законна вона чи не законна, в чому ця діяльність полягає: виготовлення речей/товару, продаж чи перепродаж товарів широкого вжитку, надання послуг, виконання якихось робіт, чи це щось інше.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, є документом, яким особа, що уповноважена на його складання, фіксує обставини правопорушення, а тому обставини викладені в ньому повинні бути підтверджені іншими доказами.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Із урахуванням викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до переконання, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 164 ч.1, 221, 283, 284 КпАП України, суд

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя впродовж 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова