Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/542/26
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Скітневська О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Скітневської О.М., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 05 січня 2026 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно з постановою суду 20.11.2025 о 15 годині 38 хвилин у м. Житомирі на перехресті вулиць І. Мазепи та М. Грушевського, яке регулюється сигналами світлофора, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Rav 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на зелений сигнал світлофора, виконуючи поворот ліворуч із вулиці М. Грушевського на вул. І. Мазепи, не надав переваги у русі автомобілю BMW 330D, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо по вул. М. Грушевського, у результаті чого здійснив із ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 16.6 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не дав належної і об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи та наявним доказам, внаслідок чого ухвалив постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції не надана оцінка такому доказу як план-схема ДТП. Так, на схемі ДТП не відображено, що на перехресті, де сталась дорожня транспортна пригода встановлений дорожній знак 1.41 «Місце (ділянка) концентрації дорожньо-транспортних пригод». Також не надана правова оцінка діям водія автомобіля БМВ н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , яка не дотрималась вимог дорожнього знаку 1.41-«Місце (ділянка) концентрації дорожньо-транспортних пригод». Вказане місце ДТП (ліве крило його автомобіля) на план схемі не відповідає об`єктивним обставинам, адже на схемі автомобіль Toyota Rav 4, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 відображений вже після зіткнення, після того, як його розвернуло. Окрім цього, план-схему ДТП не можна визнати допустимим доказом по справі, адже на ній, хоч і присутній сталий орієнтир - опора леп 82, але відсутні осі координат - умовні Х та Y, до яких проводиться прив`язка предметів.

Вказує, що, знаходячись на перехресті при забороненому сигналі світлофора для водія БМВ н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , він розпочав рух на ліво. Свідок ОСОБА_3 показав в судовому засіданні, що водій БМВ н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 рухалась на перехресті на заборонений сигнал світлофора. При цьому суд першої інстанції, аналізуючи показання водія БМВ н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , не надав оцінки тому, що в первинних своїх поясненнях ОСОБА_2 вказувала, що рухалась на перехресті на миготливий зелений сигнал світлофора. Вважає, що судом безпідставно відмовлено у проведенні автотехнічної експертизи.

Зазначає, що на відео наданого водієм БМВ н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 якраз і засвідчує, що він розпочав закінчувати поворот ліворуч після зупинки зустрічного транспорту на заборонений сигнал світлофора і в той час побачив, що на перехрестя виїжджав автомобіль БМВ н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Помітивши рух автомобіля БМВ н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 на заборонений сигнал світлофора він зупинився, після чого сталося зіткнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду було дотримано у достатньому обсязі, і висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, грунтуються на належних та допустимих доказах.

Так, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Зазначена норма є бланкетною і при встановленні винуватості особи необхідно встановити пункт ПДР України, який порушено водієм і який, окрім того, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із наслідками.

За положеннями пункту 16.6 Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Характеризуючою ознакою дорожньо-транспортної пригоди є те, що при зіткненні двох або більше транспортних засобів порушення ПДР України може бути допущено усіма його учасниками.

Причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР України та дорожньо-транспортною пригодою встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів, зібраних працівниками поліції та наданих учасниками.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 518637 від 20 листопада 2025 року, 20.11.2025 о 15 годині 38 хвилин у м. Житомирі на перехресті вулиць І. Мазепи та М. Грушевського, яке регулюється сигналами світлофора, рухаючись на зелений сигнал світлофора, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Rav 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч із вулиці М. Грушевського на вул. І. Мазепи, не надав дорогу автомобілю BMW 330D, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо по вул. М. Грушевського, у результаті чого здійснив із нею зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Після скоєння дорожньої пригоди всі учасники ДТП та свідок надали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався, експертиза по обставинам ДТП не проводилася.

В своїх поясненнях суду водій ОСОБА_1 свою вину не визнав, підтримав свої письмові пояснення від 20.11.2025 та додатково пояснив, що 20.11.2025 після 15 години 00 хвилин він рухався у м. Житомирі по вул. М. Грушевського до перехрестя з вулицею І. Мазепи, керуючи автомобілем Toyota Rav 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , на зелений сигнал світлофора. Перед поворотом ліворуч він зупинився, щоб пропустити червоний автомобіль. Переконавшись, що відсутні перешкоди, почався рухатись далі. Зазначив, що момент зіткнення з автомобілем потерпілої, його транспортний засіб перебував у нерухомому стані. Він відчув удар у ліве крило від автомобіля, яким керувала ОСОБА_2 , який рухався на швидкості з правого боку. За наведених обставин вважає себе невинуватим у ДТП, оскільки не порушував ПДР України, а рухався з урахуванням встановлених дорожніх знаків, має великий водійський стаж (досвід водіння з 1992 року).

Свідок ОСОБА_3 , який перебував пасажиром в автомобілі «Toyota Rav 4», надав аналогічні пояснення із водієм останнього.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді стверджувала, що за вказаних у протоколі обставин, вона рухалася на автомобілі у середній смузі руху по вул. М. Грушевського у м. Житомирі у напрямку ТРЦ «Глобал». На перехресті з вул. І. Мазепи вона закінчувала рух, їдучи прямо на зелений сигнал світлофора, при цьому інший учасник ДТП ОСОБА_1 із увімкненим лівим покажчиком повороту почав рух в її напрямку, вона пригальмувала, намагаючись об`їхати його автомобіль, однак відбулося зіткнення транспортних засобів.

В матеріалах справи містяться аналогічні письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які отримали виклик про ДТП та приїхали на місце події, зазначили, що матеріали складено на водія ОСОБА_1 , який повинен був пропустити зустрічний транспорт при повороті ліворуч. Під час складення схеми місця ДТП від водіїв ТЗ будь-яких зауважень не надходило.

Обставини ДТП, а саме зіткнення зустрічних транспортних засобів під час маневру повороту ліворуч автомобіля Toyota Rav 4, підтверджується схемою місця пригоди, на якій зафіксовано розташування ТЗ після зіткнення. При цьому, автомобіль Toyota Rav 4 знаходиться на смузі автомобіля BMW 330D, який, у свою чергу, перебуває на тротуарі справа за напрямком руху. Характерними для обставин ДТП є і пошкодження ТЗ у передніх лівих частинах автомобілів, які описані у додатку до цієї схеми.

Судом першої інстанції також було досліджено відтворений відеофайл із долученого потерпілою флеш-носія, на якому зафіксовано, що транспортний засіб Toyota Raw в момент зіткнення не перебував у нерухомому стані.

Проаналізувавши вищевказані докази, суд першої інстанції обгрунтованого дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що виразилося у порушенні ним п.16.6 ПДР України, яке призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

Щодо доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також право надання доказів та заявляти клопотання у справі про адміністративне правопорушення, надається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП) та потерпілому (ст.269 КУпАП).

При цьому, згідно зі ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

ОСОБА_1 при складенні протоколу та підготовки матеріалів працівниками поліції не вказував на необхідність призначення експертизи.

Оцінку доказів здійснює орган (посадова особа) за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Предметом з`ясування у цій справі є наявність чи відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушення вимог п.16.6 ПДР України та перебування його у причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, достатність доказів для такого висновку.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, зазначені у розділі ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Зокрема, у п.4 розділу ІХ Інструкції № 1395 наведено вимоги до схеми місця ДТП щодо зображення та фіксації об`єктів, які б дозволяли визначити місце розташування ТЗ та місце їх зіткнення. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Як вбачається із схеми місця ДТП, місце зіткнення ТЗ позначено цифрою «3» і знаходиться на смузі руху автомобіля BMW 330D (зустрічній смузі руху відносно руху автомобіля Toyota Rav 4), має трьохосьові прив`язки до об`єктів вуличної інфраструктури (ліній перехрестя) та іншого автомобіля, який, у свою чергу, має прив`язку до опори ЛЕП 82.

Дорожнього знаку 1.41 «Місце (ділянка) концентрації дорожньо-транспортних пригод» на схемі не зафіксовано. Однак водієм ОСОБА_1 не висловлено письмових зауважень щодо недоліків вказаної схеми.

Отже, наявна схема місця ДТП дозволяє зробити обгрунтований висновок про те, що зіткнення ТЗ відбулося на смузі руху автомобіля BMW 330D, який згідно з дослідженим судом відеозаписом, перебував у рухомому стані.

Можлива наявність перед перехрестям дорожнього знаку 1.41 «Місце (ділянка) концентрації дорожньо-транспортних пригод», на що звертається увага в апеляційній скарзі, сама по собі не може свідчити про порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України та перебування їх у причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП, оскільки даний дорожній знак є попереджувальним і не встановлює обмежень у дорожньому русі, повинен розглядатися у сукупності із недотриманням водієм інших обмежувальних або заборонних вимог ПДР України.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що водій ОСОБА_2 проїхала на заборонний сигнал світлофора, і висновком експерта зазначені обставини не можуть бути встановлені без наявності належних та допустимих вихідних даних сигналів світлофорів для водіїв в момент початку маневру повороту ліворуч автомобіля Toyota Rav 4. Водночас, у разі наявності доказів руху транспортних засобів на певні сигнали світлофорів, для визначення відповідності дій водіїв вимогам Правил дорожнього руху в цій частині не обов`язкові спеціальні знання у галузі автотехніки.

Свідок ОСОБА_3 , який був пасажиром автомобіля Toyota Rav 4 і є знайомим водія ОСОБА_1 , висловив припущення, що автомобіль BMW 330D рухався з перевищенням дозволеної швидкості на червоний сигнал світлофора, що не може достовірно підтверджувати даний факт без його підтвердження іншими належними та достатніми доказами.

Сама по собі наявність циклограми роботи світлофорного об`єкту без прив`язки до певного зафіксованого часу його роботи, за наявності пояснень обох водіїв про їх рух на зелений сигнал світлофора та припущень свідка, не надає такої можливості, тому суд першої інстанції належним чином обгрунтував відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Також суд звертає увагу на те, що у даному провадженні предметом розгляду є наявність чи відсутність порушень ПДР у діях саме ОСОБА_1 , оскільки протоколів про адміністративне правопорушення щодо інших учасників дорожньо- транспортної пригоди до суду не надходило.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що водій Toyota Rav 4 ОСОБА_1 не виконав вимоги п.16.6 ПДР України, а саме, при повороті ліворуч не пропустив зустрічний транспортний засіб, що слугувало причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, та перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із її наслідками механічними пошкодженнями транспортних засобів.

Відеозапис події, наданий ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції на підтвердження доводів своєї апеляційної скарги, не спростовує висновків суду про порушення ним п. 16.6 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інші доводи скарги не впливають на правильність вирішення справи судом першої інстанції, оскільки доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Порушень норм КУпАП суддею першої інстанції під час розгляду даної справи та ухвалення оскаржуваної постанови апеляційним судом не встановлено.

Досліджені судом докази є достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, як і підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 січня 2026 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Скітневська