ПОСТАНОВА

Справа № 137/57/26

16 березня 2026 р. 3/137/80/26

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з даних адміністративного матеріалу - не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 о 01 год 19 хв на 347 км. автодороги М-30 поблизу с. Літинські Хутори Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога КНП "ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР", висновок № 0010, позитивний канабіс.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

До початку судового засідання захисником ОСОБА_1 адвокатом Драус О.О. подано клопотання про призначення судової токсикологічної експертизи у справі, мотивоване незгодою особи з обвинуваченням, відсутністю належно зафіксованих ознак наркотичного сп`яніння, порушеннями процедури медичного огляду та відбору зразків, використанням лише скринінгового експрес-тесту без визначення концентрації речовини, а також наявністю суперечностей у доказах, що потребують спеціальних знань. У зв`язку з цим просили витребувати медичні документи та зразки біоматеріалу і провести експертизу для встановлення наявності, виду, концентрації наркотичних речовин та визначення стану сп`яніння. Розгляд клопотання просила проводити у її відсутність та без участі ОСОБА_1 (а.с. 29-31).

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча кожного разу повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надав (а.с. 20, 28 ).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, у Рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вимоги ст. 277, ч. 2 ст. 268 КУпАП і те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення і про те, що справа буде розглянута Літинським районним судом Вінницької області, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 ..

Водночас не вбачається підстав для задоволення клопотання про призначення у справі експертизи з огляду на таке.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновком експерта.

Згідно ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

У даній конкретній справі, з урахуванням зібраних доказів, суддя вважає, що необхідності в призначенні експертизи немає.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративні правопорушення, у суду не має.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено у судовому засіданні огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем у спеціалізованому закладі охорони здоров`я та протягом двох годин з часу виникнення обставин для його проведення.

Відповідно до пункту 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 , висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Відтак не вбачається підстав для задоволення клопотання захисника про призначення судової експертизи, оскільки відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, зокрема висновку лікаря-нарколога, складеного за результатами огляду, проведеного у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, а також відеозапису, яким зафіксовано як факт керування транспортним засобом, так і процедуру проходження огляду, обставини перебування особи у стані наркотичного сп`яніння належним чином встановлені та не викликають обґрунтованих сумнівів. Доводи сторони захисту щодо можливих порушень процедури огляду, використання скринінгового тесту та відсутності визначення концентрації речовини носять припущення та не підтверджені жодними об`єктивними даними, які б ставили під сумнів допустимість чи достовірність уже наявних доказів. Враховуючи, що призначення експертизи відповідно до ст. 273 КУпАП є правом, а не обов`язком суду, та здійснюється лише у разі наявності потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, які не можуть бути встановлені на підставі наявних доказів, а у даному випадку така потреба відсутня, оскільки всі істотні обставини справи вже з`ясовані, підстав для призначення експертизи не вбачається.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559145 від 05.01.2026 (а.с. 2), рапортом (а.с. 7).

Згідно висновку КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» за № 0010 від 05.01.2026 (а.с. 4) ОСОБА_1 станом на 02 год 40 хв 05.01.2026 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіс).

Відеозаписом за назвою «export-7p9h2» котрий знаходяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 8) підтверджується обставина того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. У свою чергу відеозаписом за назвою «export-jjfu3» зафіксовано обставину проходження огляду та результати такого огляду (а.с. 8).

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.