Справа №175/4003/26
Провадження №3/175/1654/26
Постанова

Іменем України

06 березня 2026 року с-ще. Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, в жовтні 2023 року надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення отримала Єдиний унікальний номер справи №175/7537/23 (провадження №3/175/3329/23).

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №112711 від 26.09.2023 року вбачається, що 26.09.2023 року о 11 год. 40 хв. в Дніпропетровській області, с. Олександрівка, вул. Центральна біля буд. 1б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Чері» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків. Проводилась відео-фіксація.

В матеріалах справи були відсутні докази по справі, передбачені ст.251 КУпАП, а саме: до матеріалів справи надано диски із відеозаписом бодікамер поліцейських, який не відноситься до розгляду саме цього адміністративного правопорушення. Як вбачалось із відеозапису, на часі відео у куті відеозапису стоїть дата 31 серпня 2023 року, проте протоколом визначена дата вчинення правопорушення 26 вересня 2023 року. Також, згідно відеозапису, судом вбачається, що особа на відеозаписі виглядає набагато старшою ніж 1992 року народження. Тобто відеодоказів вчинення ОСОБА_1 керування транспортним засобом не було додано.

Постановою суду від 06.12.2023 року адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто до ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для дооформлення, а саме надання до адміністративного матеріалу належних доказів. В грудні 2023 року справу було передано до канцелярії Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для направлення до відповідного відділу поліції для доопрацювання.

Згідно вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Так, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи були відсутні докази по справі, передбачені ст.251 КУпАП, а саме: до матеріалів справи надано диски із відеозаписом бодікамер поліцейських, який не відноситься до розгляду саме цього адміністративного правопорушення. Як вбачалось із відеозапису, на часі відео у куті відеозапису стоїть дата 31 серпня 2023 року, проте протоколом визначена дата вчинення правопорушення 26 вересня 2023 року. Також, згідно відеозапису, судом вбачається, що особа на відеозаписі виглядає набагато старшою ніж 1992 року народження

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративна справа підлягала поверненню для належного оформлення.

Справа про адміністративне правопорушення Постановою суду від 06.12.2023 року була направлена до ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, відділу адміністративної практики для належного дооформлення.

03 березня 2026 року матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли повторно до канцелярії Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Як вбачається із супровідного листа ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області №82741-2026 від 24 лютого 2026 року матеріали справи про адміністративне правопорушення були направленні до суду після дооформлення лише 24 лютого 2026 року.

Також, слід зауважити, що співробітниками поліції було надано, після дооформлення справи про адміністративне правопорушення, рапорт із якого вбачається, що відеозапис щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не збережено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як убачається із матеріалів справи, до матеріалів справи не надано відеозаписів або інших належних доказів, що 26.09.2023 року о 11 год. 40 хв. в Дніпропетровській області, с. Олександрівка, вул. Центральна біля буд. 1б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Чері» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, наданні відеоматеріали не підтверджують факту знаходження особи ОСОБА_1 за кермом автомобіля.

Враховуючи той факт, що до суду не надано доказів підтверджуючих, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля та керував ним, тобто був водієм, тому не можна стверджувати про те, що в його є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

При цьому суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення разом з додатками фактично є формою обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідно на нього розповсюджується дія ст.62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Статтею 62 Конституції України передбачено принцип презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись cт. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто - норми кримінального процесуального законодавства.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності такт ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумнім є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною та суду не наданого достатніх та допустимих доказів вини останнього в керуванні механічним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на встановлення такого стану.

Тому, проаналізувавши та оцінивши дослідженні фактичні обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, про відсутність вини ОСОБА_1 в порушенні ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищезазначене, та те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 та направити відповідному відділенню поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя О.М. Бойко

Постанова набрала законної сили ___ ________ 20___ року.