Справа № 346/493/26
Провадження № 3/346/308/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складена відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, місце роботи не повідомила, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

у с т а н о в и л а:

30.01.2026р. о 19:00 год. в м. Коломия по вул. Довбуша, Коломийського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, у результаті чого на слизькій ділянці дороги втратила керування та здійснила зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.3 б, п. 12.1 ПДР за що передбачена відповідальність за ст.. 124 КУпАП.

16.09.2026р. захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав до суду письмові заперечення на протокол в яких зазначив, що ДТП, учасником якої була ОСОБА_1 , було спричинено не діями останньої, а неналежним станом проїзної частини дороги на якій відбулося зіткнення транспортних засобів, оскільки на дорозі була ожеледиця та сніговий покрив, за наявності якого ОСОБА_1 і не впоралася з керуванням та виїхала на зустрічну смугу руху. Обставини щодо слизького стану дороги вказані у схемі місця ДТП та поясненнях ОСОБА_4 . Просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Її захисник Оліградський М.В. в судовому засіданні підтримав свої письмові заперечення та вказав, що факт дорожньо-транспортної пригоди і заподіяння матеріальних збитків ними не заперечується. Однак, вважає, що причинно-наслідковим зв`язком між дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками являється не порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, а неналежний стан дорожнього покриття, а саме ожеледицю, через яку ОСОБА_1 не змогла вчасно зупинити свій транспортний засіб.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа "Озтюрк проти Німеччини" рішення від 21.02.1984 року, "Маліге проти Франції " рішення від 23.09.1998 року, "Гурепко проти України" від 08.04.2010 року).

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.п.1.3-1.5 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як слідує з протоколу серії ЕПР1 №579554 від 30.01.2026р., ОСОБА_1 допустила порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі «ПДР»), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 1.10 ПДР дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

В долученій до справи схемі місця ДТП, у відмітках про стан покриття проїзної частини позначено «ожеледиця».

Зі змісту рапорту помічника чергового Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області слідує, що 30.01.2026р. о 19:12 год. надійшло повідомлення на службу 102 від ОСОБА_5 , яка повідомила, що в м. Коломия по вул Довбуша відбулося ДТП між автомобілями «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1 та «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_2 . Виїздом групи реагування патрульної поліції на місце події було встановлено, що в м. Коломия по вул. Довбуша ОСОБА_1 не вибрала безпечної швидкості руху у результаті чого на слизькій ділянці дороги втратила керування ТЗ та здійснила зіткнення з іншим автомобілем.

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 зазначено, що він побачив, як автомобіль білого кольору їде на тормозах рівно по своїй полосі за 20-30 м. до повороту, внаслідок ожеледиці даний автомобіль знесло на зустрічну смугу руху по якій рухався автомобіль чорного кольору, який встиг зреагувати і щоб уникнути лобового зіткнення, звернув на вул. Костомарова, але зіткнення не вдалося уникнути через ожеледь.

Згідно листа Івано-Франківського обласного центру з Гідрометеорології, 30 січня 2026р. в період часу з 17 до 20 год. в м. Коломия температура повітря становила від 1,5 до 2,2 о С, на дорозі ожеледиця, серпанок, видимість 4 км., вологість повітря 94-96%.

Таким чином, суд доходить висновку, що зважаючи на погодні умови, ОСОБА_1 повинна була керуватись п.12.1., 12.3. ПДР, які передбачають, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисник в даній справі не надали доказів того, що ОСОБА_1 , як водій автомобіля «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1 , не могла завчасно виявити заледенілу ділянку дороги аби вибрати безпечну швидкість руху та не мала технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до місця виїзду на ділянку вкриту ожеледицею з метою уникнення ДТП.

За вищевикладених обставин, суд не погоджується з доводами захисника про те, що дії ОСОБА_1 не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та розцінює їх, як намір уникнути адміністративної відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому наслідки у виді заподіяння шкоди можуть бути завдані будь-якому майну.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 із змінами і доповненнями, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, що бере безпосередню участь в процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд або іншого майна повинно бути результатом порушення Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В статті 9 КУпАП вказано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши всі обставини справи, вважаю, що наявність події і винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується зібраною, дослідженою у суді сукупністю доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 579554, схемою місця ДТП, рапортом поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, яке передбачене ст.124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Доводи та заперечення захисника суд вважає необгрунтованими, оскільки зібрані у справі докази в достатній мірі підтверджують винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчинені вищевказаного адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушень, особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності не притягувалася. Обставин, що пом`якшують відповідальність та обставин, що обтяжують відповідальність правопорушниці, згідно ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 124, 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.