Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/492/26
Провадження № 3/494/165/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2026 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Антонишиної І.С.,

прокурора Гушана В.А.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 172-6 та частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 року у провадження судді Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП та ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постановою суду від 06.03.2026 року матеріали справ об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 262/2026 від 18.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області VIII скликання, являючись суб`єктом декларування відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172- 6 КУпАП, несвоєчасно 12.02.2026 року, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 263/2026 від 18.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_2 , будучи депутатом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області VIII скликання, являючись суб`єктом декларування відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172- 6 КУпАП, несвоєчасно 15.02.2026 року, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45, та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні 12.03.2026 року ОСОБА_1 зазначив, що права йому відомі за ст.268 КУпАП та з протоколами ознайомлений. Водночас, пояснив, що дійсно він не подав щорічну декларацію за 2022 та 2023 роки по тій причині, що не знав про обов`язок її подавати та йому вказали, що можливо не подавати. На сьогоднішній день вимоги виконані та декларації подано. Свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю.

В судовому засіданні 12.03.2026 року прокурор обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених частиною першою статті 172-6 КУпАП та частиною першою статті 172-6 КУпАП, просив призначити покарання в межах санкції статті.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Врахувавши пояснення ОСОБА_1 , який свою вину визнав, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку:

Під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2022 та 2023 роки подав лише 12.02.2026 року та 15.02.2026 року, тобто несвоєчасно та без поважних причин.

Вказані обставини підтверджені протоколами про адміністративні правопорушення та зібраними матеріалами. Крім того, щодо несвоєчасної подачі декларації за 2022 та 2023 роки ОСОБА_1 підтвердив особисто під час судового засідання.

Будь-яких обставин, які перешкоджали вчасному поданню декларації за 2022 та 2023 роки, особою ОСОБА_1 у судовому засіданні не вказано та доказів цього не надано.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-6 КУпАП та ч. 1 ст.172-6 КУпАП у протоколах №262/2026 та №263/2026 від 18.02.2026 року - повністю доведена зібраними матеріалами та заперечень з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не зазначається.

Посилання особи на те, що він не знав про необхідність подання декларацій - не звільняє від обов`язку такого подання та притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вважає за необхідне зазначити стосовно строків розгляду справи.

Так, згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 21215, 21221 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, має істотне значення як день його вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що крім факту встановлення несвоєчасності подання декларації для наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідно також встановити відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації та чи є відповідна особа суб`єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Законодавець у КУпАП не визначив поняття дати виявлення адміністративного правопорушення.

Згідно з роз`ясненнями Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2021 року №1089/0/2-21, виявлення адміністративного правопорушення це установлення наявності підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, у цьому випадку є, відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції у випадках, передбачених ст. 172-4 - 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище) та, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 255 КУпАП, прокурор (статті 172-4 - 172-20 КУпАП).

Окрім цього, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-IX, який набрав чинності 12.10.2023, внесено зміни до Закону України "Про запобігання корупції" і, зокрема, у розділі XIII "Прикінцеві положення" пункт 2-7 викладено у такій редакції установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

З огляду на зазначене, датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме 18.02.2026 року, тобто, коли уповноважена особа на складання протоколу встановила всі обставини та склад правопорушення, опитала особу та встановила відсутність поважних підстав на неподання декларації у визначений строк.

У зв`язку із зазначеним, суд, розглянувши справу в межах, визначених у протоколах про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.172-6 та ч.1 ст. 172-6 КУпАП, доходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразились у несвоєчасному, без поважних причин поданні за 2022 та 2023 роки декларації особи, яка є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і порушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»,- вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.172-6 КУпАП, та ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно частини другої ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та їх наслідки, особу правопорушника, її відношення до скоєного, майновий стан останнього, те що він вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статей 34, 280 КУпАП обставиною, яка пом`якшує відповідальність визнання вини. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, а саме: в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такий вид та розмір стягнення на переконання суду не є завідома непомірним та сприятиме виконанню завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665, 60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.4,5 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст.172-6, 283-285, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 17.12.1996 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 та частиною першою статті 172-6 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП в межах санкції частини першої статті 172-6 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 17.12.1996 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, ЄДРПОУ банку 37567646) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12.03.2026 року.

Суддя І.А. Римар