Справа № 298/77/26
Номер провадження 3/298/52/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, стрільця номер обслуги 3 відділення охорони 4 взводу охорони 1 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2025 року солдат ОСОБА_1 був госпіталізований у шпиталь військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 . 24.12.2025 для подальшого лікування переведений до КНП «Тячівська районна лікарня» м.Тячів Закарпатської області. 31.12.2025 солдат ОСОБА_1 виписаний з лікувального закладу КНП «Тячівська районна лікарня» м.Тячів Закарпатської області, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого, виданою КНП «Тячівська районна лікарня» №10610 від 31.12.2025, та мав прибути на ППД підрозділу в АДРЕСА_3 протягом доби, однак на вечірній перевірці особового складу 01.01.2026 о 21.00 він був відсутній.

О 18 годині 00 хвилин 03.01.2026 стрілець-номер обслуги, 3 відділення охорони 4 взводу охорони 1 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до пункту постійної дислокації 3 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_3 . Солдат ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин з 01.01.2026 до 03.01.2026, чим порушив ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України №548-ХІУ від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП. Правопорушення ОСОБА_1 вчинив в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надсилання SMS-повідомлення згідно поданої ним заяви на отримання електронних повісток.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався, тому справу може бути розглянуто.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 172-20 КУпАП, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.3 ст.172-11 КУпАП встановлено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного станув Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022року, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідно до Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 неодноразово продовжувався, зокрема, востаннє Указом Президента України №40/2026 від 12.01.2026 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 03.02.2026 строком на 90 діб.

У порядку вимог ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.04.2025 №98 вбачається, що солдат ОСОБА_1 є стрільцем номер обслуги 3 відділення охорони 4 взводу охорони 1 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ВОС 100915Т/533, з посадовим окладом за тарифним розрядом 4 у сумі 2730 гривень, шпк «солдат».

У судовому засіданні достовірно встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин з 1 січня 2026 року по 3 січня 2026 року, тобто не з`явився вчасно без поважних причин на військову службу з лікувального закладу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Т0910 №17 від 13 січня 2026 року, в якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми, містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірнику протоколу, та його пояснення «провину визнаю, більше такого не повториться»;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.12.2025 №350, відповідно до якого вважати таким що вибув у військовий госпіталь військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 з 16 грудня 2025 року солдата ОСОБА_1 ;

- доповіддю тимчасово виконуючого обов`язки командира 8 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 1 січня 2026 року про неповернення з лікування;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.01.2026 №1, відповідно до якого вважати таким що самовільно залишив військову частину солдата ОСОБА_1 ;

- доповіддю тимчасово виконуючого обов`язки командира 8 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 3 січня 2026 року;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.01.2026 №3, відповідно до якого вважати таким що прибув та приступив до виконання службових обов`язків солдата ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 6 січня 2026 року, в яких він детально описує обставини подій, які відбувалися протягом його лікування, несвоєчасного повернення до військової частини. Зазначає, що о 18 год. 00 хв. 03.01.2026 самостійно повернувся на підрозділ в АДРЕСА_3 . Свою вину в тому, що несвоєчасно повернувся з лікувального закладу до місця несення служби, він усвідомлює. В подальшому обіцяє, що подібних випадків не буде і військову службу нестиме чесно і сумлінно;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 1112.01.2026 №19 «Про результати проведення службового розслідування;

- письмовими поясненнями командира 1 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 6 січня 2026 року, в яких від повідомляє про події не повернення з лікування солдата ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями заступника командира 1 роти охорони з психологічної підтримки персоналу НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 13 січня 2026 року, в яких від повідомляє про події не повернення з лікування солдата ОСОБА_1 ;

- медичною характеристикою на солдата ОСОБА_1 ; випискою із медичної карти стаціонарного хворого 10610 ОСОБА_1 ; службовою характеристикою на солдата ОСОБА_1 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.04.2025 №98, з якого вбачається, що солдат ОСОБА_1 є стрільцем номер обслуги 3 відділення охорони 4 взводу охорони 1 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ВОС 100915Т/533, з посадовим окладом за тарифним розрядом 4 у сумі 2730 гривень, шпк «солдат»;

- копією військового квитка серії НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копією паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, суддя приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, дії останнього за вказаною статтею КУпАП кваліфіковані вірно.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст.17 КУпАП, у даній справі не встановлено, передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У порядку вимог ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, суд враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, характер скоєного проступку, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинене, те, що дане правопорушення скоєно в умовах дії воєнного стану, особу ОСОБА_1 , беручи до уваги ступінь вини винної особи та її майновий стан, суд приходить до висновку про можливість застосування стягнення в межах санкції ч.3 ст.172-11 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, суд зауважує, що справа розглядається в межах складеного щодо ОСОБА_1 протоколу та кваліфікації, вказані в протоколі.

На переконання суду, таке стягнення буде достатнім для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і відповідатиме визначеній ст.23 цього Кодексу меті адміністративного стягнення.

Крім того, виходячи з вимог ст. 40-1 КУпАП та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 . в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст.33, 34, 172-11, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на рахунок №UА0007393, отримувач коштів ГУК у Закарпатській області/ВеликоберезнянськаТГ/21081100, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету 21081100.

Згідно з ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.