Справа № 127/5387/26
Провадження № 3/127/1121/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 року о 17:30 год, м. Вінниця, вул. Черкаське шосе, 2, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21703 д.н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія відповідної категорії так як ніколи раніше його не отримував, правопорушення вчинено повторно протягом року так як водій притягувався до відповідальності за ч. 2 ст.126 КУПАП, ЕНА 6620428 від 06.02.2026 року, чим порушив п. 2.1(а) ПДР.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки на адресу місця проживання, отримано особисто ОСОБА_1 .. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, інформація щодо дати призначення справи до судового розгляду була розміщена на сайті https://vnm.vn.court.gov.ua.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, його винуватість у вчиненні означеного адміністративного правопорушення є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, що містяться у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 588117 від 10.02.2026 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6620428 від 06.02.2026 року; довідкою старшого інспектора ВАП; іншими матеріалами справи.

Рапорт суд оцінює виключно як службовий документ, який містить інформацію про вчиненні поліцейськими дії та мотиви, якими керувались поліцейські, встановлюючи осіб, причетних до вчинення адміністративних правопорушень.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.1(а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п. 2.4.а ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

З диспозиції частини 5 статті 126 КУпАП випливає, що адміністративна відповідальність за зазначеною нормою настає у разі повторного протягом року вчинення особою порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Постановою серії ЕНА № 6620428 від 06.02.2026, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом, особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП керував транспортним засобом за відсутності в нього права керування таким транспортним засобом, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до довідки старшого інспектора ВАП: ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія не отримував.

Поряд з цим, частина 5 статті 126 КУпАП містить виключення із загального правила, визначеного в ч. 2 ст. 30 КУпАП, щодо можливості позбавлення наданого права, оскільки диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП прямо передбачає санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом за керування ТЗ особою, яка не має, тобто не набула, права керування ТЗ. Завдяки означеній санкції досягається передбачена ст. 23 КУпАП виховна мета призначеного стягнення особі, яка протягом строку виконання постанови суду про позбавлення права керування ТЗ не зможе в установленому законом порядку набути це право керування ТЗ, якого вона була позбавлена на підставі ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За будь-яких обставин, у випадку колізії ч. 2 ст. 30 КУпАП, яка не допускає позбавлення права керування транспортними засобами особи, якій це право не було надано, та ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка прямо передбачає позбавлення права керування транспортними засобами особи, якій цього права не було надано, за правилами п. 2 ч. 3 ст. 66 Закону України «Про правотворчу діяльність», пріоритетному застосуванню підлягає ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь її вини. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Суд не вбачає підстав для накладення додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу ВАЗ 21703 д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки матеріали справи не містять відомостей, кому саме на праві власності належить вищевказаний транспортний засіб.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 665 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч. 2, ч. 5 ст. 126, статтями 7, 9-12, 23, 33-35, 40-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: