Справа № 571/94/26
Провадження № 3/571/139/2026
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в особі судді Комзюк А.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП №338700 від 05.01.2026: «О 04 год 30 хв 05.01.2026 на території Рівненської обл., Сарненського р-н., в північно-західній околиці н.п.Дерть (в 70 км від лінії державного кордону) в межах контрольованого прикордонного району п/н «Контрольний пост» у складі: л-нт ОСОБА_2 +5 в/сл було зупинено транспортний засіб «Fort». В ході перевірки було виявлено гр.України ОСОБА_1 , під час перевірочно-фільтраційних заходів представниками ПОРВ було встановлено, що гр. ОСОБА_1 мав намір перетнути державний кордон з метою ухилення від проходження служби та працевлаштування в країнах ЄС. Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне праворушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП, рухались спільно з гр.України ОСОБА_3 ОСОБА_4 ».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання 11 лютого та 04 березня 2026 року ОСОБА_1 повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку. Відповідно до ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи правопорушника.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП настає у разі перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із зазначених порушень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів у підтвердження того, що правопорушення мало місце.

Згідно адміністративного протоколу, ОСОБА_1 було виявлено в 70 км від лінії державного кордону, що є досить великою відстанню до самого кордону та не може безумовно свідчити про намір його перетину.

У письмовій заяві ОСОБА_1 від 05.01.2026, яка долучена до адміністративних матеріалів, останній вказав, що 05.01.2026 рухався з м.Житомир у м.Рівне. Під час перевірки прикордонним нарядом на блокпосту (с.Дерть) в нього були відсутні військово-облікові документи.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт начальника відділення прикордонної застави самі по собі не можуть бути достатніми доказами для висновку про винуватість особи, а обставини викладені у них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутній протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення документів, а отже, у ОСОБА_1 не було виявлено речей чи документів, які б могли свідчити про намір перетину державного кордону.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд наголошує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» у цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247,280,283,284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя А.Ф.Комзюк