Справа № 444/784/26
Провадження № 3/444/613/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Жовква Львівської області, Україна

11 березня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., розглянув справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 № 599077 від 23.02.2026 у відношенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце народження та реєстрації АДРЕСА_1 , проживає фактично в АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 23.12.2019 року органом 4628, РНОКПП НОМЕР_2 , УНЗР 211, посвідчення водія НОМЕР_3 ) за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Сторони справи про адміністративне правопорушення, які приймали участь у судовому розгляді: особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Деманджара Я.П.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Водій ОСОБА_1 , 23.02.2026 о 15 год. 46 хв., по вулиці Коновальця, 14 в м. Рава-Руська, Львівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки БМВ 523І, номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці які не реагують на світло, підвищена жвавість рухів), в порушення пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії водія ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно він керував у вказаний день та час вказаним вище автомобілем. Він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак бажав такий проходити в м. Рава-Руська, а у м. Львів відмовився їхати на експертизу, оскільки це занадто далеко та забрало б значний час, а він мусів їхати в рейс, саме тому відмовився проходити експертизу в м. Львів.

Захисник Деманджара Я.П. просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки останній не відмовлявся від проходження експертизи, а бажав таку пройти в м. Рава-Руська через брак часу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника Деманджара Я.П., дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання вини правопорушником ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 599077 від 23.02.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 23.02.2026 о 15 год. 46 хв., по вулиці Коновальця, 14 в м. Рава-Руська, Львівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки БМВ 523І, номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці які не реагують на світло, підвищена жвавість рухів),відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння;

поясненнями в протоколі в яких зазначив, що немав як їхати на експертизу бо працює на роботі;

відеозаписом події на диску на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Слід зазначити, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки такої відмови;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 год. 00 хв. 23.02.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від огляду відмовився.

Зважаючи на наведене, твердження ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він фактично не відмовлявся від проходження експертизи, а бажав таку проходити в м. Рава-Руська не заслуговують уваги, оскільки водій на вимогу працівника поліції має обов`язок пройти відповідне обстеження і не вправі вибирати чи вказувати працівникам поліції де саме він бажає такий огляд проходити. Такі пояснення ОСОБА_1 суд розцінює як надані ним з метою уникнення відповідальності.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю.

Під час судового розгляду справи обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Відповідно до санкції частини 1 статті 130 КУпАП, за вказане правопорушення передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для останнього буде накладення штрафу в межах санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.

При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9-11, 23, 33, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Рішення щодо судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Органи, що виконують постанову про позбавлення спеціального права.

Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Порядок виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом.

Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок сплати штрафу та строк виконаня постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня набарання нею законної сили.

Суддя: Ясиновський Р. Б.