Справа №591/7404/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/966/26 Суддя-доповідач Колодяжний А. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., з участю адвоката Мовчана Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, -

установив:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Згідно з цією постановою ОСОБА_1 26 червня 2025 року о 23 год. 36 хв. керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser н.з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Миколи Сумцова, 46 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а сам, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в найближчому закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ» категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2026 року, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт вказує на те, що працівники поліції не забезпечили проведення огляду ОСОБА_1 в установленому законом порядку, що свідчить про його недійсність, права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП не роз`яснили. Також просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із скрутним фінансовим становищем. Клопотання про поновлення строку на оскарження обґрунтоване тим, що справа була розглянута у його відсутність, копію постанови він отримав 21 січня 2026 року та 27 січня 2026 року звернувся з апеляційною скаргою, а тому вважає поважною причину пропуску строку на її його оскарження.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім під час ухвалення суддею суду першої інстанції рішення, копію постанови отримав 21 січня 2026 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а з апеляційною скаргою звернувся 27 січня 2026 року, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних причин.

До апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, однак він був представлений своїм захисником адвокатом Мовчаном Р.А., який підтримав апеляційну скаргу.

Вислухавши доводи захисника Мовчана Р.А., перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 373723 від 27 червня 2025 року, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на відповідний стан в установленому законом порядку, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно, окрім протоколу, підтверджується такими доказами у справі.

Актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу останній відмовився.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився.

Довідкою з бази інформаційного порталу Національної поліції про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА №5077499 від 26 червня 2025 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладене стягнення за частиною першою статті 122 КУпАП за те, що він 26 червня 2025 року порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху.

Відеозаписами з технічних засобів поліцейських, якими підтверджуються обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього при спілкуванні поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння, вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, роз`яснення прав, передбачених статтею 268 КУпАП, наслідків відмови від проходження огляду, а також складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з його змістом ОСОБА_1 .

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 26 червня 2026 року в м. Суми у апеляційній скарзі не оспорюється.

Крім того, вказана обставина також повністю підтверджується й наявним у справі відеозаписом, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеозапис події правопорушення з технічних засобів поліцейських містить усі суттєві обставини, що підлягають з`ясуванню і встановленню під час розгляду справи, зокрема: підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом; вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; відмову останнього від такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Із самих відеозаписів є очевидним, що вони здійснювалися поліцейськими, які оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення, а той факт, що зафіксовані на них події за участю ОСОБА_1 реально мали місце та стосуються саме цієї справи, ніким не оспорюється.

Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_1 із ознаками алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а й дотримання поліцейськими всупереч доводів апеляційної скарги самої процедури відповідного огляду.

Сам же ОСОБА_1 на відеозаписі підтвердив той факт, що незадовго до керування вживав алкоголь (віскі), після вимоги пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер або в закладі охорони здоров`я намагався домовитися з працівниками поліції, а під час складення матеріалів взагалі втік з місця події, що вочевидь не було пов`язано з безпековою ситуацією чи виконанням наказу, а було зумовлено спробою ухилення від відповідальності за порадою співрозмовника по телефону.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не роз`яснили йому права, передбачених статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, то такі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, оскільки спростовуються долученими до справи відеозаписами.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору через скрутне матеріальне становище, оскільки будь-яких доказів на підтвердження наведених обставин останнім не надано.

Таким чином, у ході розгляду справи не встановлено істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які дають підстави для скасування або зміни оскарженої постанови, а тому апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2026 року.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Колодяжний