Справа №644/ 9376 /25
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 березня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі :

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Жигуна О.А.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Хорошун О.В.,

розглянувши адміністративні матеріали по справі про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

28.09.2025 року о 22-00 год. ОСОБА_1 рухаючись по вул. Біблика біля будинку № 2-Д в м. Харкові, керував автомобілем FORD FOCUS, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» та проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, ОСОБА_1 відмовився.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, за невиконання даної вимоги передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 29.09.2025 о 01-00 год. по вул. Біблика біля будинку № 2-Д в м. Харкові, керував автомобілем FORD FOCUS, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук.

Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» та проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, ОСОБА_1 відмовився.

Під час зупинки транспортного засобу та пропозиції працівників поліції на проходження огляду на стан сп`яніння велась відеофіксація на боді-камери працівників поліції.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Від надання письмових пояснень під час складання протоколів ОСОБА_1 відмовився та не зазначив жодних обставин з посиланням на докази, які б давали достатні підстави вважати, що протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні нього за порушення п. 2.5 ПДР України складені неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

Постановою суду від 13.03.2026 адміністративні матеріали складені на підставі протоколу серії ЕПР1 № 467797 від 28.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та протоколу серії ЕПР1 № 467948 від 29.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер справи № 644/9376/25.

До початку розгляду справи по суті, клопотань про фіксування судового процесу технічними засобами до суду не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем FORD FOCUS, державний номерний знак НОМЕР_2 та не спростовував свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 також пояснив, що події за двома протоколами відбувались на парковці біля будинку № 2-Д по вул. Біблика в м. Харкові. Після складення протоколу серії ЕПР1 № 467797 від 28.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП його доставили до Військової служби правопорядку для проходження огляду на стан сп`яніння, після чого його привезли назад до будинку за місцем його фактичного проживання. Після того, як він намагався перепаркувати транспортний засіб в інше місце його зупинив інший патруль, який знаходився поруч з вказаним будинком, в результаті чого на нього було складено протокол серії ЕПР1 № 467948 від 29.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Хорошун О.В. посилалася на те, що відображені в протоколах про адміністративні правопорушення факти та обставини не відповідають фактичним обставинам подій, які мали місце 28.09.2025 року о 22-00 год. та 29.09.2025 о 01-00 год. та стали підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим вважала, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Адвокат Хорошун О.В. також зазначила, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки ознаки сп`яніння, які зазначені в протоколах не відповідали дійсності. Крім того, працівниками поліції, належним чином не були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки, його право на правову допомогу адвоката та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Адвокат Хорошун О.В. посилалась також на те, що ОСОБА_1 після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції не пропонували пройти відповідний огляд в медичному закладі охорони здоров`я.

В обґрунтування своєї позиції адвокат Хорошун О.В. зазначила, що будь-яких фактичних даних, які відповідають критерію допустимості та свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками патрульної поліції до суду не надано, а тому вважає, що його вина у вчиненні інкримінованих правопорушень не підтверджена належними та допустимими доказами, а в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Захисник зазначила, що докази додані до протоколу жодним чином не підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан будь-якого сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі та порушення останнім вимог п. 2.5 ПДР України.

Поведінка водія ОСОБА_1 повністю відповідала обстановці. За відсутності ознак, які б могли свідчити про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння або під впливом лікарських засобів, які знижують увагу та швидкість реакції, поведінка працівника поліції вказує на провокацію з боку працівників поліції на те, щоб останній відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, після складення протоколу ЕПР1 № 467797 від 28.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за подіями, які відбувалися 28.09.2025 року о 22-00 год. ОСОБА_1 доставили до Військової служби правопорядку для проходження останнім огляду на стан сп`яніння, однак протокол про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 КУпАП не долучено до протоколів за ст. 130 КУпАП.

За подіями, які відображені в протоколі серії ЕПР1 № 467948 від 29.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адвокат Хорошун О.В. зазначила, що ОСОБА_1 фактично не керував транспортним засобом, а лише перепарковував автомобіль FORD FOCUS з проїжджої частини в інше місце, що підтверджується відомостями зазначеними в протоколах щодо вчинення правопорушень за адресою: м. Харків, вул. Біблика, біля будинку 2-Д.

Викладене свідчить про те, що наявні докази свідчать, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні адвокатом Хорошун О.В. також завлено клопотання, відповідно до якого захисник просить у разі визнання ОСОБА_1 винним до призначеного йому покарання застосувати ст. 69 КК України, як аналогію Закону, і не призначати додаткове покарання (стягнення) у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала суду покази, що за подіями, які мали місце 28.09.2025 року о 22-00 год. та 29.09.2025 о 01-00 год. вона перебувала поруч з чоловіком, жодних ознак сп`янінні від ОСОБА_1 вона не помітила. Про те, що у ОСОБА_1 є характерний запах алкоголю з порожнини рота вона дізналася від працівників поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Після того, як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, його відвезли до Військової служби правопорядку. Вона в цей час залишилася вдома. Після повернення ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перепарковував його з проїжджої частини в інше місце на парковку, яка знаходилась поруч з будинком № 2-Д по вул. Біблика в м. Харкові, приблизно за 10-20 метрів від того місця де спочатку перебувало авто. Коли вона разом з ОСОБА_1 перебували в автомобілі з`явився інший патруль, який в подальшому склав відносно ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП також за відмову від походження огляду на стан сп`яніння. Свідок в судовому засідання зазначила, що їй невідомо чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої 28.09.2025 року. Факт керуванням ОСОБА_1 автомобілем FORD FOCUS 28.09.2025 року о 22-00 год. свідок ОСОБА_2 не спростовувала.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності його захисника та свідка, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Надаючи оцінку доводам та аргументам сторони захисту, які зазначені в судовому засіданні, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, як учасник дорожнього руху, що повинен підкорятись ПДР України, підлягав огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тому огляд водія на стан сп`яніння повинен був проводитися у загальному порядку, визначеному ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Суд не вбачає підстав, які звільняли б водія ОСОБА_1 від обов`язку підкорятись вимогам п. 2.5 ПДР України, а саме пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння, та вважає належним та допустимим у вказаній ситуації застосування загального порядку проведення огляду водія відповідно до положень ст. 266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Метою відповідного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладених вище вимог Інструкції вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану сп`яніння; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Вказані вище обставини, а також наявність ознак зазначених в протоколах, а саме:запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, запропонувати водіюОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» або проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак будь-якого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак сп`яніння.

Судом не встановлено жодних підстав, які б звільняли водія ОСОБА_1 від обов`язку виконати вимогу п. 2.5 ПДР України, а саме: пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

До матеріалів справи не додано жодних належних та допустимих доказів того, що дії працівників поліції щодо пропозиції та процедури огляду на стан сп`яніння та складення протоколів за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 оскаржувались особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З викладеного вище вбачається, що огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків проводиться лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Судом встановлено, що під час подій, які відображені в протоколах, працівниками поліції здійснювалась відеофіксація вказаних в протоколах подій на боді-камери працівників поліції. Вказані відеозаписи долучені до матеріалів справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не спростовував факт керування транспортним засобом FORD FOCUS, державний номерний знак НОМЕР_2 . Жодних претензій до працівників поліції щодо пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння та складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не висловлював.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушенняОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив саме вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не інкримінується.

Суд критично відноситься до наданих стороною захисту підстав, оскільки суду не надано достовірних та беззаперечних доказів, які б давали достатні підстави вважати, що протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 та порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України складені неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідно до диспозиції частини першої ст. 130 КУпАП, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Письмові матеріали справи та відеозаписи не містять доказів того, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» або пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОКНЛ».

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У зв`язку з невиконанням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду, відповідно до ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний висновок суду ґрунтується на даних, які відображені в наступних документах, а саме:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 467797 від 28.09.2025 складеному за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 467948 від 29.09.2025 складеному за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направленнях на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 28.09.2025 та від 29.09.2025;

- рапортах поліцейських УПП в Харківській області ДПП від 28.09.2025 та від 29.09.2025;

-відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції за подіями, які мали місце в ніч з 28.09.2025 на 29.09.2025.

На підставі вказаних вище доказів, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 за подіями, які мали місце 28.09.2025 о 22-00 год. та 29.09.2025 о 01-00 год. за адресою: м. Харків, вул. Біблика, 2-Д від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» та проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, відмовився.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 28.09.2025 о 22-00 год. та 29.09.2025 о 01-00 год. та його відмови на пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння також не спростовано показаннями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка ОСОБА_2 , яких допитано в судовому засіданні.

Досліджені судом письмові докази, які долучені до протоколів, суд визнає належними та достатніми у даній справі, які поза розумним сумнівом доводять винуватість водія ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 34 КУпАП визначені обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Санкція частини першої ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд враховує надану командиром військової частини НОМЕР_3 службову характеристику на сержанта ОСОБА_1 , який проходить військову службу у складі даної військової частини на посаді інструктора взводу інструкторів у зв`язку з чим потребує наявності посвідчення водія для виконання покладених на нього службових обов`язків, а також те, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, однак підстав для застосування за аналогією закону ст. 69 КК України в частині не призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, які зазначені адвокатом Хорошун О.В. в клопотанні від 13.03.2026 судом не встановлено.

Таким чином, при визначенні виду та міри стягнення, суд враховує факт та характер скоєних правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки, дані про особу правопорушника, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що для запобігання вчинення нових правопорушень, відповідно до ст. 23 КУпАП, вважає необхідним накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, в розмірі визначеному станом на час вчинення адміністративних правопорушень з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч.1 ст. 130, ст. ст. 276, 279, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., який підлягає стягненню в дохід державиз позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

(отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947;банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998;рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 13.03.2026.

Суддя: А. К. Сітало