Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., отримавши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2026 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмір 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок..

На вказану постанову судді Воєводою І.Ф. та його захисником Рущаком В.М. подано апеляційну скаргу.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 мене, суддю Денісова В.П., визначено головуючим (суддею-доповідачем) у цій справі.

До початку апеляційного розгляду суддею Денісовим В.П. подано заяву про самовідвід, яка мотивована тим, що ОСОБА_2 , дружина потерпілого ОСОБА_3 , є помічником голови Волинського апеляційного суду ОСОБА_4 , що може викликати обґрунтований сумнів у моїй безсторонності.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заява про самовідвід підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Згідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.8 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.7 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Волинського апеляційного суду Денісова В.П. задовольнити.

Матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рущака В.М. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, передати для вирішення питання про перерозподіл даної справи автоматизованою системою документообігу Волинського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов