ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/335/26 Справа № 243/8506/25 Суддя у 1-й інстанції - Соловйова О.О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сидоренка О.А., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2025року встановлено, що 08.09.2025 року о 22 год. 56 хв. в м. Слов`янськ, вул. Барвінківська, буд. 247 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_2 , будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування т.з. постановою Слов`янського ВДВС у Краматорському районі, Донецької області від 12.08.2025 року, ВП №45100409. Відеозапис на 70 mai та Motorola Solutions VB 400 №472719. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Цією ж постановою встановлено, 08.09.2025 року о 22 год. 56 хв. в м. Слов`янськ, вул. Барвінківська, буд. 247 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від продуття алкотестеру Драгер 6820 на місці та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Сидоренко О.А., поданій в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2025 р. щодо ОСОБА_1 , а провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що не згодний із оскарженою постановою судді, у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу, що суддя абсолютно проігнорував позицію сторони захисту щодо безпідставності звернення працівників поліції до ОСОБА_1 , направлення його на огляд та відсутність доказів, що вказана особа є взагалі водієм.

Наголошує, що ОСОБА_1 хоча і не заперечував факт керування, проте у нього ніхто і не запитував чи керував він транспортним засобом.

Зауважує, що з відео вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе повністю відповідно до обстановки, спокійно та розбірливо говорить, очі реагують адекватно, тобто в наявності не було причин для направлення його на проходження огляду.

Звертає увагу, що працівники поліції жодним чином не роз`яснили ОСОБА_1 процедуру проходження огляду, можливість проходження огляду в закладі охорони здоров`я, наслідків відмови від проходження огляду, що є грубим порушенням Інструкції №1452/73.

Наголошує, що на відеозаписах, наявних в матеріалах справи, не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

Вважає, що докази винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недопустимими, оскільки такі отриманні з порушенням вимог закону. Так, долучені відеозаписи є фрагментальними та містять лише факт розмови поліцейського з особою.

Наголошує, що огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній в стані сп`яніння, не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу.

Зазначає, що обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні. В матеріалах справи відсутні будь-які постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

Позиції сторін в суді :

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сидоренко О.А. в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про місце, день та час судового розгляду. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 126 та 130 КУпАП, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомлених ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сидоренка О.А.

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою встановлено, що 08.09.2025 року о 22 год. 56 хв. в м. Слов`янськ, вул. Барвінківська, буд. 247 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_2 , будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування т.з. постановою Слов`янського ВДВС у Краматорському районі, Донецької області від 12.08.2025 року, ВП №45100409. Відеозапис на 70 mai та Motorola Solutions VB 400 №472719. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Цією ж постановою встановлено, 08.09.2025 року о 22 год. 56 хв. в м. Слов`янськ, вул. Барвінківська, буд. 247 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від продуття алкотестеру Драгер 6820 на місці та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі відмовився, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Крім того, ч. 3 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Хоча в апеляційній скарзі захисник зазначає, що ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказами, дослідженими як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №093955 від 08.09.2025року, з якого вбачається, що 08.09.2025 року о 22 год. 56 хв. в м. Слов`янськ, вул. Барвінківська, буд. 247 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_2 , будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування т.з. постановою Слов`янського ВДВС у Краматорському районі, Донецької області від 12.08.2025 року, ВП №45100409. Відеозапис на 70 mai та Motorola Solutions VB 400 №472719. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №093954 від 08.09.2025 року, з якого вбачається, що 08.09.2025 року о 22 год. 56 хв. в м. Слов`янськ, вул. Барвінківська, буд. 247 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від продуття алкотестеру Драгер 6820 на місці та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Велась відеофіксація на реєстратор 70 mai та на Motorola Solutions VB 400 №472719. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП капрала поліції Щербакової В. від 08.09.2025 року, в якому викладені підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та обставини виявлення інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень;

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП №45100409 від 12.08.2025 року;

- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янська від 08.09.2025 року;

- відеозаписами, доданими до матеріалів справи, з яких вбачається, що працівниками поліції був зупинений т.з. ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Причина зупинки порушення комендантської години. Факт керування даним т.з. водій не заперечував. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з., на що він відповів відмовою. Надалі працівник поліції запропонував водію пройти такий огляд у наркології, проте останній відмовився. Водія ОСОБА_1 було попереджено про відповідальність згідно пункту правил 2.5 ПДР України та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, на що водій зазначив, що йому все зрозуміло. Заперечень чи клопотання з боку ОСОБА_1 не надходило. Після складення протоколу, водія було ознайомлено з його змістом. Також під час перевірки документів було виявлено, що відносно водія ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Водія повідомлено, що у зв`язку з цим, відносно нього буде складено протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Водію були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, заперечень чи клопотання від ОСОБА_1 не надходило. Після складення протоколу, водія також було ознайомлено з його змістом.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють один одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, що фіксували обставини 08.09.2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Доводи сторони захисту, що на відео не зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки з дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував на місці зупинки транспортного засобу, що саме він керування транспортним засобом «ВАЗ 21011», р.н. НОМЕР_2 , на звернення працівника поліції до ОСОБА_1 як водій, жодного разу не заперечував такої обставини.

Безпідставними є також доводи захисника, що працівники поліції жодним чином не роз`яснили ОСОБА_1 процедуру проходження огляду, можливість проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Так, зі змісту відеозаписів встановлено, що працівник поліції спочатку запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а після його відмови, запропонував пройти огляд в медичному закладі, однак водій відмовився. Надалі водія ОСОБА_1 було попереджено про відповідальність згідно пункту правил 2.5 ПДР та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.

Крім того, із дослідженого відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_1 оспорював законність його зупинки чи факту керування ним транспортним засобом, або ставив питання щодо порушення процедури огляду його на стан сп`яніння, його законних прав та інтересів. Апеляційний суд звертає увагу, що не лише відсутність заперечень з боку ОСОБА_1 щодо вчинення ним інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а і сукупність цієї обставини з іншими доказами у даній справі підтверджує вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження сторони захисту, що працівники поліції скористались незнанням водія ОСОБА_1 щодо порядку проведення огляду на встановлення стану сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає способом захисту задля уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Звертаю увагу на те, що згідно п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В силу приписів п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення або провокації з їх боку до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини. Крім того, в матеріалах справи не містяться та стороною захисту не надано на час розгляду апеляційним судом доказів даних щодо оскарження дій працівників поліції щодо їх неправомірності.

Апеляційний суд вважає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Відеозаписи відповідають вимогам п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно, не свідчить про наявність підстав піддавати сумніву зміст даних відеозаписів та вважати такі докази недопустимими. Доказами відповідно до приписів ст. 251 КУпАП є, в тому числі, і показання технічних приладів чи технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Тож, доводи апелянта щодо визнання відеозапису недопустимим через його неповноту та небезперервність, ні є слушними, оскільки закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, причини зупинки, оформлення адміністративного матеріалу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.

Вважаю безпідставними доводи апелянта про те, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки, наявні у справі відеозаписи є повними і послідовними, на яких зафіксовані усі ті істотні обставини, які мають значення для правильного вирішення цієї справи. Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які б свідчили про те, що відеозапис у розумінні ст. 251 КУпАП є неналежним доказом у справі.

На відеозаписі зафіксована подія за участю ОСОБА_1 у хронологічній послідовності. Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, апелянтом на час апеляційного розгляду не було надано будь-яких доказів оскарження дій працівників поліції з цього питання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, щодо необґрунтованості доводів захисника про безпідставну зупинку транспортного засобу. Так, суд не бере до уваги такі доводи, адже поважність причини зупинки транспортного засобу не є обставиною, яка підлягає доказуванню в межах розгляду справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, для правильного розгляду справи важливим є встановлення саме факту керування транспортним засобом як елемент об`єктивної сторони, зазначеного адміністративного правопорушення, а не підстави для зупинки транспортного засобу. Окрім того, особа, що притягається до адміністративної відповідальності та/або його захисник не позбавлені можливості як звернутись з відповідною скаргою до УПП про безпідставну зупинку, так і шляхом оскарження неправомірних дій працівників поліції, в порядку, передбаченому КАС України. Доказів такого звернення стороною захисту надано не було.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, та погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що зі змісту відеозапису чітко вбачається що поліцейським було дотримано встановлених законом вимог, та дії працівників поліції відповідали, встановленим у ст. 266 КУпАП вимогам.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі судом встановлено не було, та стороною захисту не надано.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає недоведеними доводи апелянтів про те, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід при розгляді справи, оскільки оскаржена постанова судді першої інстанції містить дослідження всіх наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана повна та належна оцінка в оскарженій постанові.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційні вимоги сторони захисту щодо скасування оскарженої постанови судді 1-ї інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП та закриття провадження в цій частині, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими. Так, захисником в апеляційній скарзі на підтвердження відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, взагалі не наведено будь-яких доводів та мотивів відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Тож, постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сидоренка О.А., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин