Справа № 508/152/26
Номер провадження 3/508/86/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року селище Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , видане ТСЦ 5148 від 16.02.2024 року, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Одеської області перебувають матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень: згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 590435 за ст.124 КУпАП (справа № 508/152/26, провадження № 3/508/86/26); згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 590449 за ст.122-4 КУпАП (справа № 508/153/26, провадження № 3/508/87/26).

За результатами автоматизованого розподілу судових справ зазначені справи було передано для розгляду судді Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С.

На підставі статті 36 КУпАП, матеріали справ за ст. 124 КУпАП (справа № 508/152/26, провадження № 3/508/86/26), ст. 122-4 КУпАП (справа № 508/153/26, провадження № 3/508/87/26) постановою судді Миколаївського районного суду Одеської області від 05.03.2026 року, були об`єднані в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 508/152/26, провадження № 3/508/86/26.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, повністю доведена доказами, наявними в матеріалах справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.02.2026 року біля 23 години 15 хвилин в с. Стрюкове, по вулиці Центральна, Березівського району Одеської області, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Padgero» днз НОМЕР_2 не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та скоїла наїзд на електроопору. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, ччим порушила п. 12.1 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 10.02.2026 року біля 23 години 15 хвилин в с. Стрюкове, по вулиці Центральна, Березівського району Одеської області, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Padgero» днз НОМЕР_2 здійснивши наїзд на електроопору, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна, чим порушила п. 2.10 а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-4 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд також враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом серії ЕПР1 № 590435 від 13.02.2026 року;

- протоколом серії ЕПР1 № 590449 від 13.02.2026 року;

- схемою місця події;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено не було, а тому дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями та доданими матеріалами.

Згідно з п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Це перша і ключова дія для забезпечення безпеки та подальшого оформлення ДТП.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів та іншими учасниками ДТП місця події, до якої вони причетні.

Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено не було, а тому дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП доведена повністю протоколом про адміністративне правопорушення та доданими матеріалами.

У відповідності з вимогами ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особистість порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинила порушення ПДР України, з метою недопущення повторного вчинення нею грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає доцільним застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час вчинення правопорушення складає 3400,00 грн. (враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених адміністративних стягнень).

Згідно ст. 40-1 ч. 1 КУпАП необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 124, 122-4, 221, 276, 279, 283-284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення по зазначеним статтям:

- за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) на користь держави.

-за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 коп.) на користь держави.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах санкції статті, якою передбачено більш серйозне порушення, у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 коп.) на користь держави (платіжні реквізити: отримувач ГУК в Одеській області/Одеська область/21081300, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UА0015001, код платежу 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.) судового збору (платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Києв/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя Дмитро БАНТАШ