Провадження № 3/742/287/26
Єдиний унікальний № 742/1070/26
Постанова

іменем України

25 лютого 2026 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , місце служби і посада: навідник взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

23 лютого 2026 року о 09 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 з характерними ознаками алкогольного сп`яніння під час дії воєнного стану за, що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені у протоколі підтвердив, свою вину визнав. Крім того, просить розстрочити суму штрафу на шість місяців, оскільки отримуваний дохід в повній мірі не дозволяє оплатити штраф.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів підчас проходження зборів, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А4245 №5 від 24 лютого 2026 року, 23 лютого 2026 року о 09 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 з характерними ознаками алкогольного сп`яніння під час особливого періоду (а.с.2,3, зворот).

Відповідно до Акту про відмову від проведення засвідчення на стан алкогольного сп`яніння від 23 лютого 2026 року вбачається, що начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_1 головним сержантом ОСОБА_2 , у присутності командира взводу охорони роти охорони батальйону охорони майстра-сержанта ОСОБА_3 та заступника командира роти з психологічної підтримки персоналу роти охорони батальйону охорони старшого лейтенанта ОСОБА_4 складено цей акт про те, що 23.02.2026 року навіднику взводу охорони роти охорони батальйону охорони солдату ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Солдат ОСОБА_1 проходити медичний огляд на стан сп`яніння відмовився. При цьому солдат ОСОБА_1 мав характерні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мовлення, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, характерний запах алкоголю з ротової порожнини (а.с.4).

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно установлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Суд, враховуючи матеріальне становище ОСОБА_1 , вважає за можливе заяву останнього про розстрочку суми штрафу задовольнити та розстрочити виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду строком на 6 місяців.

Згідно ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що відноситься до військових адміністративних правопорушень, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного та керуючись ч.3 ст.172-20,221,283-285,294,321 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 665 грн. 60 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. строком на 6 (шість) місяців з виплатою штрафу рівними частинами по 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 34 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Після спливу строку, на який розстрочено виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Згідно ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА