КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/1225/2026 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Дуброва Євгена Валерійовича, переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Дуброва Євгена Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України,

проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на яку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

та на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року, якою провадження про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

громадянки України,

яка проживає за адресою:

АДРЕСА_2

закрито, за відсутністю у її діях як події так і складу адміністративного правопорушення

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №457538від 18 вересня 2025 року, ОСОБА_1 , 18 вересня2025 року о 11 год 10 хв, керуючи автомобілем Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві біля будинку по пр-ту Відрадному, 6/1 була неуважною, рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності, не звернулася за допомогою сторонніх осіб внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився позаду.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3.б, 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №457550 від 18 вересня 2025 року, ОСОБА_2 , 18 вересня 2025 року о 11 год 10 хв, керуючи автомобілем BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві біля будинку по пр-ту Відрадному, 6/1, була неуважною, рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності, не звернулася за допомогою сторонніх осіб внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився позаду.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 2.3.б, 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Крім цього, постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за відсутністю у її діях як події так і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з вказаними постановами, Дубров Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАПзакрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Просив також визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд допустив спрощений підхід до розгляду даної справи в цілому, не дослідив належним чином матеріали адміністративної справи в повному обсязі, знехтував позицією захисту та наданими доказами, що підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 та навпаки наявність в діях іншого учасника - водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

При розгляді справи та ухваленні рішення судом першої інстанції було невірно оцінено наявні в матеріалах справи докази, проігноровано відсутність належних та допустимих доказів вини водія ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення та залишено поза увагою наявність порушень в діях водія ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції було проігноровано, що такий доказ як схема місця ДТП від 18 вересня 2025 року - додаток до протоколів про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, а тому являється недопустимим та не міг братись судом до уваги під час ухвалення рішення по суті справи.

Зазначає, що неможливо встановити, де саме відбулося місце зіткнення транспортних засобів відносно меж проїзної частини, таким чином відсутня можливість вияснити яку відстань подолав автомобіль BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 у небезпечному напрямку щоб з`ясувати чи мав технічну можливість водій автомобіля Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 уникнути зіткнення.

Судом не було прийнято до уваги, що ділянка, якою рухалася ОСОБА_1 у місці ДТП є прямою дорогою для наскрізного проїзду через двір будинку №6/1 проспекту Відрадного, при цьому рухаючись прямолінійно заднім ходом остання здійснювала заїзд до дворової території, тоді як ОСОБА_2 розпочинала рух та виконувала маневр виїзду зі стоянки, тим самим перетинала траєкторію руху ОСОБА_1 .

Вважає, що саме ОСОБА_1 мала перевагу в русі, тому ОСОБА_2 мала відмовитись від продовження руху та виконання маневру виїзду з місця стоянки та створення небезпеки та перешкод для інших учасників руху.

В своїх поясненнях ОСОБА_2 вказує, що на момент зіткнення транспортних засобів її автомобіль стояв і вона подавала при цьому звуковий сигнал для уникнення наїзду від автомобіля Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначає, що дана обставина не відповідає дійсності, оскільки суперечить зафіксованому на схемі ДТП кінцевому розташуванню транспортних засобів, де автомобіль Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться значно далі від місця зіткнення, що вказує на те, що саме від удару автомобіля BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 його відкинуло вперед, тобто автомобіль під керуванням ОСОБА_2 перебував у русі, а не навпаки.

У своєму письмовому поясненні свідок ОСОБА_3 вказав, що нібито почув звук сингалу який привернув його увагу та оглянувшись він побачив автомобілі Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 та BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 які рухались заднім ходом одна на одну.

Таким чином, спростовуються факти викладені ОСОБА_2 в частині того, що її автомобіль стояв, коли вона подавала звуковий сигнал для уникнення зіткнення від автомобіля Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 .

Навіть момент зупинки автомобіля BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 на який посилається ОСОБА_2 у своїх показаннях, жодним чином не вказує на те, що ОСОБА_1 мала достатньо часу зреагувати та мала технічну можливість застосувати гальмування щоб уникнути зіткнення з іншим автомобілем, а відтак в цьому випадку цілком є очевидним, що ОСОБА_2 порушила вимоги ПДР та створила причини й умови для виникнення вказаної ДТП.

Також звертає увагу на те, що водій ОСОБА_2 розпочинаючи рух заднім ходом при виїзді з місця стоянки не переконалася у безпечності свого маневру, а саме що вона перетинає траєкторію руху іншого учасника дорожнього руху, чим створила небезпеку для руху водію ОСОБА_1 , яка на той момент перебуваючи у русі рухалась заднім ходом прямолінійно та через протиправні дії ОСОБА_2 була поставлена в умови аварійної обстановки, оскільки завчасно не могла виявити наближення автомобіля BMW X3, видимість якого обмежувалась стовбурами придорожніх дерев, тому при раптовій появі вказаної небезпеки для свого руху вжиті ОСОБА_1 заходи не дали змоги запобігти зіткненню транспортних засобів.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанови суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Детально вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що повністю доведена вина ОСОБА_1 в тому, що вона 18 вересня2025 року о 11 год 10 хв, керуючи автомобілем Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по пр-ту Відрадному, 6/1 не була уважною, рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності, не звернулась за допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом марки BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3.б, 10.9 ПДР України.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 , під час руху заднім ходом, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміни, та для забезпечення безпеки руху не звернулася за допомогою до інших осіб.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №457538 від 18 вересня2025 року, яка підписана ОСОБА_1 без жодних зауважень;

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 вересня 2025 року, підписана учасниками справи без жодних зауважень та доповнень;

-поясненнями водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_3 ;

-наданими фотоматеріалами, з яких чітко вбачається механізм ДТП, характер та ступінь ушкоджень транспортних засобів.

Так, водій ОСОБА_2 зазначила, що вона 18 вересня 2025 року о 11 год. 10 хв. в м. Києві по пр-ту Відрадному, 6/1 виїжджала із під своїх вікон, рухаючись задніх ходом, при цьому дивилась у ліве та праве дзеркало.

У ліве дзеркало побачила автомобіль Opel, який зупинився тому що виїзд на вул. Донця був перешкоджений трактором і власниця автомобіля Opel почала здавати назад, набираючи стрімко швидкість.

ОСОБА_2 зупинилась та почала сигналити бо розуміла, що автомобіль Opel здійснить зіткнення з її автомобілем.

Зазначає, що так і сталося, автомобіль Opel здійснив зіткнення з її автомобілем BMW X3, який вже не рухався.

Вважає, що якщо б водій автомобіля Opel дивилась у свої праве дзеркало то вона б побачила що там стоїть автомобіль BMW X3.

Водій ОСОБА_1 зазначила, що 18 вересня 2025 року о 11 год 10 хв. вона керувала автомобілем Opel Zafira, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по пр-ту Відрадному, 6/1 та рухаючись заднім ходом і з її автомобілем допустив зіткнення автомобіль BMW X3.

Свідок ОСОБА_3 зазначив, що 18 вересня 2025 року приблизно о 11 год 10 хв. сидів на лавочці у дворі будинку по пр-ту Відрадному, 6/1, почув автомобільний гудок, після чого побачив як автомобілі Opel та BMW рухаються одна на одну заднім ходом.

За мить після цього відбулось зіткнення двох транспортних засобів.

Проаналізувавши вказані вище докази, а також пояснення учасників справи та свідка, приходжу до висновку про те, що позиція суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.п. 2.3.б, 10.9 ПДР України є правильний, кваліфікація її дій за ст. 124 КУпАП вірна.

Вірним є і висновок суду першої інстанції, що не встановлено факту вчинення ОСОБА_2 будь-яких протиправних дій, які перебували б у причинному зв`язку з настанням дорожньої-транспортної пригоди.

Так, у даній справі, вирішальне значення для оцінки фактичних обставин справи мають показання свідка ОСОБА_3 , який безпосередньо бачив момент ДТП і підтвердив, що саме автомобіль Opel Zafira рухався заднім ходом та здійснив зіткнення у задню частину автомобіля BMW X3.

Доводи, за яких Дубров Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження відносно останньої та притягнути до відповідальності ОСОБА_2 , не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанови судді є законними та обґрунтованими, відсутні підстави для їх скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанови судді - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Дуброва Євгена Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року, якою провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито, за відсутністю у її діях як події так і складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько