Провадження № 3/369/3121/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.03.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Куценко М.О., розглянувши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 51, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2025 о 20:59 ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Фора», що розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., с. Святопетрівське, вул. Володимирська 2-Г, здійснив дрібну крадіжку товару на суму 2369,12 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток, про що в матеріалах справи містяться роздруківки трекінгу поштових відправлень з сайту Укрпошти з зазначенням про повернення відправнику рекомендованого повідомлення у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою. Крім того суд враховує, що при складанні протоколу особі повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться в Києво-Святошинському районному суді Київської області, про що в протоколі є підпис особи про ознайомлення.

Крім того у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судові засідання, у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП суддею неодноразово виносились постанови про його привід, які не виконані.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України" зазначено, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою уникнення затягування розгляду справи, та уникнення таким чином особи відносно якої складено протокол відповідальності за скоєне правопорушення, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАПпередбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У 2025 році ця сума становить до 757 грн.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У 2025 році ця сума становить від 757 грн до 3028 грн.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, є дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №244785 від 26.12.2025 року, працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 51 КУпАП. Проте, при дослідженні матеріалів справи встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 повторно протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених частинами першою або другою цієї статті.

Так згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Так, нормами КУпАП не врегульовано порядок визначення меж судового розгляду у справах про адміністративні правопорушення, однак інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому вважаю, що при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону, а саме положення ст. 337 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 244785 від 26.12.2025; рапортами працівників поліції; заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 05.11.2025; довідкою про вартість викраденого товару; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.12.2025; фотоматеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.51 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, вважаю за можливе обрати вид адміністративного стягнення - штраф.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 51, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51, КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Києво- Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, вказаного вище, надсилається порушником до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Суддя Михайло КУЦЕНКО