Провадження №3/447/136/26
Справа №447/4019/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2026 місто Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 та ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності

встановив:

05.12.2025 о 19 год. 35 хв. у м. Миколаєві по вул. Д.Галицького, 11-А, ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме: висловлювався нецензурними словами в громадських місцях, чим порушував порядок та спокій громадян.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП.

Окрім цього, 05.12.2025 о 19 год. 35 хв. у м. Миколаєві по вул. Д.Галицького, 11-А ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме: не пред`явив документ, який посвідчує особу, а також виражався нецензурними словами, та не реагував на зауваження.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.185 КУпАП.

У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи неодноразово відкладався. Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, не з`явився п`ять разів, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Виклик особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання здійснювався, шляхом скерування судової повістки про виклик, на поштову адресу його місця проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. На адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із відміткою «вручено особисто».

Також, виклик особи, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювався шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, яке було доставлено 16.12.2025 о 17 год. 22 хв.

Постановами суду від 29.01.2026 та від 23.02.2026 здійснено привід особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в судові засідання Миколаївського районного суду Львівської області. Постанови про привід працівниками поліції не виконані. На адресу суду надійшли рапорти інспектора СРПП Відділення поліції №2 Стрийського РУП Романа Візничака, в якого на виконанні перебували постанови суду про привід ОСОБА_1 до суду, в яких він повідомив, що виконати привід не виявилось можливим, оскільки за адресою проживання ОСОБА_1 , ніхто двері не відчинив та на території будинку не було осіб, які б ймовірно могли там проживати.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші контакти, за якими можна було повідомити останнього про дату судового засідання.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, оскільки судом з достатньою мірою вжито заходів для надання ОСОБА_1 можливості надати свої аргументи під час слухання справи у суді, однак, він будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання, не з`явився, суд дійшов висновку, про можливість завершення розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП постановою судді від 05.03.2026 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 №447/4019/25 та №447/4020/25 об`єднано в одне провадження, а об`єднаній справі присвоєно номер №447/4019/25.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Диспозиція ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Хоча законодавство України не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, однак безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних, максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у 1) нецензурній лайці в громадських місцях, 2) образливому чіплянні до громадян та 3) інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст.173 КУпАП, - дрібного хуліганство - є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Диспозиція ст.185 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктом правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Права працівників поліції встановлено Законом України «Про національну поліцію», який, зокрема, встановлює право працівника поліції за наявності підстав вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

У період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 та ст.185 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №478367 від 05.12.2025, з якого вбачається, 05.12.2025 о 19 год. 35 хв. у м. Миколаєві по вул. Д.Галицького, 11-А ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме: не пред`явив документ, який посвідчує особу, а також виражався нецензурними словами, та не реагував на зауваження;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №478367 від 05.12.2025, з якого вбачається, 05.12.2025 о 19 год. 35 хв. у м. Миколаєві по вул. Д.Галицького, 11-А ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме: не пред`явив документ, який посвідчує особу, а також виражався нецензурними словами, та не реагував на зауваження;

-протоколом серії АА №192277 про адміністративне затримання ОСОБА_1

-доданим до матеріалів справи диском із відеозаписами події, що мала місце 05.12.2025, який був оглянутий в судовому засіданні.

Також до матеріалів справи долучено рапорти інспектора СРПП ВнП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Олега Волощука від 05.12.2025.

Суддя вважає, що вказані рапорти за своїм правовим змістом не є доказом, проте є документом, якими поліцейський інформує керівництво про обставини події, законність та обґрунтованість дій поліцейських. Вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.173 та ст.185 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП у випадку вчинення кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки, відносно ОСОБА_1 до суду надійшло дві справи про адміністративні правопорушення: за ст.173 та ст.185 КУпАП, які об`єднано в одне провадження та розглядаються одночасно одним складом суду, стягнення накладається із дотриманням вимог ч.2 ст.36 КУпАП.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ст.173 та ст.185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення з дотриманням вимог ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким на переконання суду є правопорушення, передбачене 1.2 ст. 185 КУпАП.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, 173, 185, 283, 284 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 та ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративні стягнення:

- за ст.173 КУпАП - у виді штрафу у розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119,00грн;

- за ст.185 КУпАП - у виді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00грн;

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення ОСОБА_1 визначити у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665,60

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя Роман ДЖУС