Справа № 750/179/26 Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 23-з/4823/7/26
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

05 березня 2026 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду Заболотний В.М., розглянувши заяву судді Чернігівського апеляційного суду Антипець В.М. про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2026 року до Чернігівського апеляційного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , з її апеляційною скаргою на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 лютого 2026 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 зазначена справа розподілена судді Антипець В.М.

04 березня 2026 року суддя Антипець В.М. подала заяву про самовідвід від участі у даній справі, оскільки апелянт ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності, працювала на посаді помічника судді судової палати з розгляду цивільних справ Чернігівського апеляційного суду, що за аналогією з КПК України, в силу п.3 ч.1 ст.34 КПК України, є підставою для передачі справи на розгляд до іншого суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 заява судді Антипець В.М. про самовідвід у цій справі розподілена судді Заболотному В.М.

Перевіривши доводи заяви про самовідвід, матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП об`єктивне з`ясування обставин кожної справи є одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 визначають, що необхідною умовою для належного виконання суддею своїх обов`язків є його об`єктивність. Вказаний принцип передбачає, що суддя повинен заявити самовідвід від участі в розгляді справи, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), проте є очевидним, що розгляд в апеляційному суді справи про притягнення до адміністративної відповідальності колишнього помічника судді судової палати з розгляду цивільних справ Чернігівського апеляційного суду, може викликати сумнів у неупередженості судді.

З метою врегулювання цієї прогалини доцільним є застосування аналогії закону, яким є КПК України, що передбачає дії суду за наявності підстав для відводу судді.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Враховуючи викладене та встановлені обставини, заява судді Антипець В.М. про самовідвід підлягає задоволенню, так як її участь у цій справі може викликати з боку стороннього спостерігача об`єктивні сумніви в її неупередженості.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді Антипець В.М. про самовідвід - задовольнити та відвести її від участі у розгляді даної справи.

Матеріали справи передати на повторний автоматизований розподіл.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний