ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/478/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.12.2025 року серії ЕПР1 №531098, 04.12.2025 року о 02 год. 10 хв. у м. Київ, по вул. Дніпровська Набережна, 23, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судові засідання, які були призначені на 29.01.2026 року, 23.02.2026 року та 03.03.2026 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Крім того, ОСОБА_1 додатково повідомлявся про про дату, час та місце розгляду справи шляхом здійснення виклику по телефону, а також шляхом надсилання судової повістки у вигляді текстового смс-повідомлення, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зазначені вимоги ОСОБА_1 не виконав, чим проявив неналежну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 531098 від 04.12.2025 року, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення (а.с. 1-2); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5979742 від 20.10.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 4), довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відповідно до якої гр. ОСОБА_1 вже притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 5), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 сидить за кермом автомобіля, який було попередньо зупинений (а.с. 6), які кореспондуються з даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції також вбачається, що ОСОБА_1 пред`явив працівнику поліції посвідчення водія, видане іноземною державою. На законну вимогу працівника поліції надати посвідчення водія, видане в Україні, ОСОБА_1 пояснив, що тривалий час перебував за кордоном, у зв`язку з чим зазначене посвідчення є єдиним документом, який наявний у нього на момент перевірки.

Разом з тим, ОСОБА_1 є громадянином України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1992 № 340 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі - Положення).

Згідно з абз. 5 п. 30 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), посвідчення водія іноземної держави, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС України документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає обміну. Разом з тим підпунктом 2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» (далі Постанова №184) встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування воєнного стану строк дії посвідчення водія, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, у разі його закінчення у період дії воєнного стані продовжується на рік і після цього підлягає заміні.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, а саме того, що ОСОБА_1 постійно проживає на території України, суд доходить висновку, що він був зобов`язаний у визначений законодавством строк здійснити обмін посвідчення водія, виданого іноземною державою, на посвідчення водія України.

Суд також враховує, що 20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП, а менш ніж через два місяці відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Таким чином, протягом тривалого часу, зокрема і після притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не вжив жодних заходів для приведення свого правового статусу водія у відповідність до вимог чинного законодавства України, що свідчить про систематичне ігнорування встановлених правил допуску до керування транспортними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , прийшов до висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП за ознаками повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Згідно з вимогами ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

При призначенні стягнення суд враховує те, що правопорушник ОСОБА_1 скоїв грубе порушення правил дорожнього руху, але не є водієм, так як не має посвідчення водія, а тому вважає за доцільне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність.

Оцінюючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 126 ч. 5, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя: Л.М. Осіпенко