Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/798/26
Провадження № 3/723/2003/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Дедик Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, ідентифікаційний номер невідомий, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, за ч. 1 ст. 2041 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 0011414Е від 06.02.2026 року встановлено, що 06.02.2026 року о 06-40 год. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Красноїльськ», що розташований на території Красноїльської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну, прикордонним нарядом «Перевірка документів» була виявлена громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на паспортний контроль надала закордонний паспорт гр. Бельгії серії НОМЕР_1 , що виданий 07.05.2021 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах України визнається лише громадянкою України. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги ст. 2, 9 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадянами України», ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_4 до суду не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, її представник адвокат Матей А.В. надав суду заперечення, відповідно до якого ОСОБА_5 вину не визнає, зазначає що ОСОБА_4 є громадянкою України, а також і громадянкою Бельгії, вважає що до протоколу не надано доказів того, що ОСОБА_4 , подаючи при перетині кордону України на паспортний контроль дійсний, належний їй паспорт громадянки Бельгії, діяла з прямим умислом на перетинання кордону в незаконний спосіб, без відповідних документів, а сам по собі протокол не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_6 . На підставі викладеного просив справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України здійснюється органами ДСПУ за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 року, яка ратифікована Україною згідно Закону 20.09.2006 року, Україна зобов`язалась гарантувати права громадян із множинним громадянством.

Зокрема, згідно ст. 17 Конвенції, громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави-учасниці, в якій вони проживають ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Як вбачається із матеріалів даної справи, ОСОБА_5 є громадянкою України, а також громадянкою Бельгії.

При цьому суд враховує, що чинним в Україні законодавством відповідальності за множинне громадянство не передбачено.

Згідно вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами), пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Цим же законом (п. 12, 14 ч. 1 ст. 1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 при перетині кордону на в`їзд в Україну пред`явила дійсний паспорт громадянки Бельгії на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який їй належить, містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави.

При цьому, посадовими особами, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що паспорт громадяники Бельгії для виїзду за кордон, який пред`явила ОСОБА_4 є підробленим або ж містить недостовірні. Отже дії ОСОБА_4 не суперечать положенням ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції «Про громадянство», ратифікованої Україною.

Положення п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство» стосовно того, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, не призводить автоматично до недійсності документів щодо громадянства, виданих іншою державою у встановленому порядку.

Відповідальності за наявність у особи паспортів громадянина декількох держав законодавством України не встановлено.

Доказів того, що ОСОБА_5 , в`їжджаючи в Україну та надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянки Бельгії, діяла з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, суду не надано і у матеріалах справи таких доказів немає.

Суд вважає, що у діях ОСОБА_5 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, так як не встановлено дій передбачених об`єктивною стороною даного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності подіїі складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 204-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя