Справа № 752/473/26
Провадження №: 3/752/1123/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Німеччина, громадянина України, фізичної особи-підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 грудня 2025 року о 23:30 год. у м. Києві на вул. Бродівська, 79, керував транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 20 грудня 2025 року керував транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» та був зупинений працівниками патрульної поліції. У стані сп`яніння не перебував. На вимогу працівників поліції пройшов огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду виявився позитивним. З результатами огляду він не погодився. Наполягав на тому, щоб його відвезли до медичного закладу, але при цьому просив дружину, яка б забрала автомобіль, однак йому відмовили та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хомич А.М. просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказав, на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з боку працівників поліції. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме не доставлено ОСОБА_3 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, після того як він не погодився з результатми огляду, проведеного на місці зупинки. Зазначив, що в діях поліцейських наявні ознаки провокації вчинення правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Воропай Р.М. просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що поліцейськими порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказав, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно підтверджували перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 546474 від 21.12.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; результати аналізу приладу «Drager», проведеного на місці зупинки, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0.80 проміле; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.12.2025; копію постанови серії ЕНА № 6383358 від 20.12.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП; витяг з бази «Армор» з інформацією щодо ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , яким він керував, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, у поліцейських не було підстав для зупинки транспортного засобу та була порушена процедура проходження огляду на стан сп`яніння, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Як убачається з відеозапису обставин події, поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 на блокпосту, підставою зупинки стало зокрема те, що номерні знаки транспортного засобу були закриті сіткою. Після зупинки, поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу пройшов на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого виявився позитивним з кількісним показником 0.80 проміле. Вказаний результат ОСОБА_1 спочатку заперечив, однак після роз`яснення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП про те, що у разі незгоди він зобов`язаний проїхати з ними до закладу охорони здоров`я для проведення повторного огляду, ОСОБА_1 повідомив, що згоден з результатом, до закладу охорони здоров`я не поїде.

Після отримання від ОСОБА_1 усної згоди з результатом огляду, проведеного на місці, підстав забезпечувати його доставку до закладу охорони здоров`я для перевірки достовірності вказаного результату у поліцейських не було.

Обґрунтованих підстав недовіряти результату огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що у чотири рази перевищують допустиму норму, у суду немає.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотань сторони захисту про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань сторони захисту про закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман