провадження № 3/361/4243/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., за участю прокурора Даш Ю., розглянувши адміністративну справу, що надійшли від начальника Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Велика Димерка Броварського району Київської області, громадянки України, головного спеціаліста відділу правового забезпечення виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, зареєстрованої та такої, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1

ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 4168 від 07.11.2025

ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу правового забезпечення виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, посадовою особою місцевого самоврядування 11 рангу в межах 6 категорії посад та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з підпунктом «в» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, в порушенні вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII та п. 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII, несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч 1 ст. 172-6 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому їй правопорушенні заперечувала, стверджувала, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік намагалася подати у березні 2025 року, що підтверджується технічними даними Єдиного державного реєстру декларацій НАЗК, неодноразово входила до електронної системи, вносила відповідні відомості та вживала реальні дії спрямовані на своєчасне подання декларації, проте з причин, що не залежали від її волі, відсутність електроенергії, перебої в роботі сайту, не змогла подати декларацію вчасно. При цьому строк пропущений становив менше доби, декларація подана о 08 годині 59 хвилин 01 квітня 2025 року. Крім того, просила врахувати, що втратила матір та через короткий час батька у травні 2024 року, що негативно вплинуло на її психологічний стан. Таким чином, дії, що нею вчинялися свідчать про відсутність наміру не подавати декларацію у визначений строк.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування-тягне за собою накладення штрафу п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання та протидії корупції.

Згідно з п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу правового забезпечення виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, посадовою особою місцевого самоврядування 11 рангу в межах 6 категорії посад та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з підпунктом «в» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушені вимог фінансового контролю, а саме, у несвоєчасному, без поважних причин, поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік.

Суб`єктивна сторона правопорушення за ст. 172-6 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу або необережності, зокрема недбалості.

Згідно зі статтею 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Суд вважає непереконливими доводи ОСОБА_1 , що вона не мала доступу до Реєстру декларацій в останній день подання у зв`язку з аварійними вимкненнями світла та відсутністю Інтернета, оскільки ці обставини не підтверджені жодними доказами. Крім того, ці твердження спростовуються наданими ОСОБА_1 писмовими поясненнями, які наявні в матеріалах справи. В цих поясненнях особа яка притягається до адміністративної відповідальності пояснює подання щорічної декларації із запізненням незнанням антикорупційного законодавство. Водночас відповідно до статті 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відтак, судом не встановлено об`єктивних перешкод для подання ОСОБА_1 вказаної вище декларації.

До того ж не заслуговують на увагу аргументи ОСОБА_1 , що подати вчасно декларацію її перешкодили суб`єктивні причини, а саме душевні страждання внаслідок втрати (смерті) її батька з огляду на значний період часу, який пройшов з дати смерті її батька (травня 2024 року) до кінцевої дати подання декларацій за 2024 рік.

Проте, факт самостійного подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік о 08 годині 59 хвилин 01 квітня 2025 року, тобто з запізненням на 9 годин, на переконання суду, свідчить про відсутність в її діях мотивів, спрямованих на уникнення фінансового контролю, а лише вказує на хибне уявлення щодо настання кінцевого строку подання таких декларацій, що підтверджується її письмовими поясненнями. Цей висновок суду також підтверджується тим, що ОСОБА_1 в період з 01 січня 2025 року по 01 квітня 2025 року неоднаразово заходила у чорнетку щорічної декларації та заповнювала її, що зафіксовано у доказах долучених до матеріалів справи і свідчить про її намагання добросовісно заповнити та подати декларацію. З огляду на наведене подання ОСОБА_1 декларації з несуттєвим запізненням через помилкове розуміння дати кінцевого строку не може вважатися протиправною недбалістю у цьому конкретному випадку. Тому, суд дійшов висновку про відсутність в її діях суб`єктивної сторони (умислу чи необережності) інкримінованого правопорушення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З наведеного провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Керуючись пунктом першим частини першої статті 247, пунктом третім частини першої статті 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Анікушин