печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., за участю секретаря Звонарьової В.О., прокурора Балабухи В.Є., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, 24.01.2024, припинивши діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 21.06.2025 року о 18 годині 22 хвилини несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2024 рік (після звільнення).

Також, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), відповідно до пункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, припинивши виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 30.03.2024 о 21 годині 26 хвилин несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2024 року по 24.01.2024 року (при звільненні).

Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення вказаного у протоколі № 910 визнає, а щодо вчинення правопорушення інкримінованого в протоколі № 909 зазначив, що подача декларації невчасно являється формальною та технічною. Наголошував, що умислу на приховування будь-яких відомостей у нього не було.

Прокурор у судовому засіданні підтримав викладені в протоколах обставини та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень та призначити покарання у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Протоколи № 909 та 910 про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП, складені 08.10.2025 року оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Голованем В.М. відповідають вимогам ст. 255 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи, згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 60 від 14.03.2022, молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_5 14 березня 2022 року - КОМАНДИРОМ ВЗВОДУ ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вважати таким, що з 14 березня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з тарифним розрядом 12 на місяць, шпк "старший лейтенант", ВОС 0210003.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 23 від 24.01.2024, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 звільнено з військової служби наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (по особовому складу) № 25 від 17.01.2024 у запас відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «г» - через сімейні обставини з 24.01.2024.

Відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700- VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є військові посадові особи Збройних Сил України.

Згідно статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та статті 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до вимог статей 3, 11, 12, 16, згаданого Статуту та статей 2, З, 6 наведеного Закону, ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової служби - державним службовцем, який уповноважений на виконання функцій держави. При цьому, він зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, знати й зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, сумлінно вивчати військову справу, виконувати накази командирів (начальників), бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Статтею першою Закону № 1700-VII визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 являється суб`єктом, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII.

Прикінцевими положеннями Закону № 1700-VII визначено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону № 1700-VII (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Пунктом 1 частини 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Отже, ОСОБА_1 , припинивши 24.01.2024 діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування був зобов`язаний до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2025 року, подати в установленому абзацом другим частиною другою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку Декларацію, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Відповідно до публічної частини Реєстру, ОСОБА_1 подав Декларацію (ідентифікатор документа - 93500f93-f02b-42d3-be38- d4043c8a5df6), лише 21.06.2025 о 18:22, а отже несвоєчасно.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру, які вчиняв ОСОБА_1 за період з 01.01.2025 по 22.06.2025, останній вперше виконав вхід до Реєстру та здійснив дії щодо створення Декларації (ідентифікатор документа - 93 5 00f93-f02b-42d3-be3 8-d4043c8a5df6) натиснувши кнопку «Нова декларація на основі цієї» лише 20.06.2025 о 19:08, тобто несвоєчасно. Дата реєстрації у Реєстрі - 15.11.2023.

У ОСОБА_1 у період з 01.01.2025 до 31.03.2025 включно було 90 календарних днів для з`ясування строків подання, внесення до Декларації достовірних відомостей, отримання для цього необхідної інформації та копій документів, у тому числі з відкритих джерел, а в подальшому заповнення та перевірки наявності на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції вказаної декларації, однак останній цим не скористався.

Разом з тим відповідно до публічної частини Реєстру, ОСОБА_1 вчасно подав щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулі 2022-2023 роки, що вказує на обізнаність та інформування останнього щодо строків декларування.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону № 1700-VII, 21.06.2025 о 18:22 несвоєчасно, без поважних причин подав Декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.

Крім того, пунктом 2 частини 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - протягом 30 днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону № 1700-VII, крім декларації кандидата на посаду.

Відповідно до Роз`яснення Національного агентства щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини 1 статті З Закону.

Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Отже, ОСОБА_1 , 24.01.2024 припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування був зобов`язаний подати Декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу

Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі, не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Тобто упродовж періоду часу з 00:00 годин 25.01.2024 по 23:59 годин 23.02.2024 ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.

Відповідно до публічної частини Реєстру, ОСОБА_1 подав Декларацію (ідентифікатор документа - 2648c4b5-3f83-488d-a207- 526112b3c52b), лише 30.03.2024 о 21:26, а отже несвоєчасно.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону № 1700-VII, 30.03.2024 о 21:26 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, з огляду на викладене, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що поважна причина, яка б перешкодила ОСОБА_1 вчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2024 рік (після звільнення) та декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2024 року по 24.01.2024 року (при звільненні) відсутня, а відтак вважаю вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченою ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.34, 35 КУпАП, немає.

Враховуючи вказане, дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.

Судові витрати необхідно стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.172-6, 221, 275- 280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання-3 місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А.Білоцерківець