Справа № 127/90/26
Провадження № 33/801/226/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.183-1 КУпАП, -

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2026 року, визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно-корисних робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.

Згідно постанови суду, при примусовому виконанні виконавчого провадження №55622156 відкритого на виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 23.01.2018 по справі №127/20875/17 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.09.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців і станом на 01.12.2025 складає 138 407 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив вказану постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З диспозиції частини першої статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) слідує, що адміністративна відповідальність настає у разі несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, що окрім визнання ним вини, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №6 від 15.12.2025, виконавчим листом, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 23.01.2018 по справі №127/20875/17, постановою про відкриття виконавчого провадження №55622156 від 26.01.2018, розрахунком заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №55622156 за період з 30.09.2021 по 01.12.2025, актом державного виконавця від 01.12.2025.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 15.12.2025 сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 138 407 грн., тобто сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Виходячи з наведеного, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_5 винний у вчиненні вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд першої інстанції правильно взяв до уваги положення ст. 33 КУпАП, а також враховав, те що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на вказані вище обставини справи, суд дійшов правильного висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді ста двадцяти годин суспільно-корисних робіт.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, дана вірна оцінка доказів у їх сукупності, вина ОСОБА_1 доведена беззаперечно, у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 183-1 КУпАП, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Отже, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, а постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2026 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин