Справа № 441/857/25 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н. І.
Провадження № 33/811/1902/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Дунаса Р.Т. на постанову судді Городоцького районного суд Львівської області від 18 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Городоцького районного суд Львівської області від 18 листопада 2025 року,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в доход держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 визнана винною у тому, що вона 03.05.2025 о 00 годині 04 хвилин на вул.Грушевського,10в м. Городок керувала автомобілем марки «Рено Меган», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 04-15». Результат огляду 0,43 проміле, тест № 2747, чим порушила вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник Дунас Р.Т. подав апеляційну скаргу, в якій постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог звертає увагу, що з відеозапису вбачається, що працівниками поліції під час зупини транспортного засобу не дотримано вимог ч. 3 ст. 18, ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Наполягає, що подані до суду докази не містять даних про законність зупинки працівниками автомобіля під керуванням ОСОБА_2 .

Також звертає увагу, що всупереч вимогам закону, записи з нагрудних камер поліцейських велися не безперервно, а в матеріалах справи не зазначена інформація щодо марки та типу застосованих поліцейськими портативних відео реєстраторів.

Вказує також, що поліцейські не запропонували ОСОБА_2 , пройти огляд у найближчому медичному закладі.

Просить зауважити, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває двоє дітей, яких вона утримує без чоловіка, який помер, а позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами суттєво утруднить ОСОБА_2 , виконання її батьківських обов`язків.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_2 та її захисник Дунас Р.Т. у судове засідання 11.02.2026 не прибули.

ОСОБА_2 про поважні причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не скерувала.

Від захисника Дунаса Р.Т. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він відбув у відрядження поза межами Львівської області.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу що судові засідання у справі призначалися також на 29.12.2025 та 21.01.2026 та в обох випадках учасники у судові засідання не з`являлися, а від захисника Дунаса Р.Т. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням за межі Львівської області та у зв`язку з участю у засіданні постійної комісії Городоцької міської ради Львівської області як депутата міської ради та члена комісії, відповідно. Жодних підтверджуючих документів, при цьому, захисником надано не було.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи викладене, з метою розгляду справи в розумні строки, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , та її захисника Дунаса Р.Т.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 318548 від 03 травня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1); роздруківкою алкотестера «Драгер», відповідно до якої за результатами огляду ОСОБА_2 , така перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,43 ‰ (а.с. 2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за результатами огляду ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 0,43 ‰. При цьому ОСОБА_2 погодилася з результатами огляду, що засвідчила власноручним підписом (а.с. 3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 03.05.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовился від огляду у медичному закладі (а.с. 4); відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що матеріали справи не містять даних про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення, а також з відеозапису з камер патрульних вбачається, що ОСОБА_2 , керувала автомобілем о 00.04 год, а саме під час дії комендантської години, встановленої на території Львівської області на час воєнного стану.

За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020 на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Перепустка - це виданий комендатурою документ, що надає особам, зокрема тим, які керують транспортними засобами, дозвіл на перебування в певний період доби на території, де запроваджено комендантську годину.

Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленному законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 №1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Все вищевказане узгоджується із ст.ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_2 під час дії комендантської години і перевірка його документів є законними.

Не відповідають дійсності також доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі, та такі спростовують долученим до матеріалів справи відеозаписом, на якому, зокрема, зафіксовано, що після проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, працівники з`ясували у неї, чи погоджується вона з результатом тесту та повідомили, що у разі незгоди, вона може проїхати у медичний заклад. ОСОБА_2 з результатом погодилася та не заперечувала, що вживала напередодні алкоголь (коньяк).

Апеляційний суд не бере до уваги твердження, що долучене до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, оскільки на такому зафіксовано огляд ОСОБА_2 , результати якого не спростовують факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_2 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Дунаса Романа Теодозійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 18 листопада 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА