1Справа № 335/2011/26 3/335/656/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Макаров В.О., за участю прокурора Фоміної Г.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 56 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , після звільнення 11.01.2023 з посади головного державного інспектора відділ адміністрування підприємств паливо-енергетичного комплексу та інших невиробничих сфер Запорізького управління податкового адміністрування підприємств Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, будучи відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 прикінцевих положень цього Закону, несвоєчасно 28.02.2025, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік «після звільнення» (після звільнення мала подати не пізніше 31 січня 2024 року), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУПАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) обставини викладені у протоколі не заперечувала та свою вину визнала.

Прокурор в суді позицію викладену в протоколі підтримала та одночасно наполягала на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, шляхом накладення стягнення в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно наказу №4-о від 21.12.2020 ОСОБА_1 була призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора сектору адміністрування підприємств паливо-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства Запорізького відділу податкового адміністрування підприємств машинобудівної та інших виробничих сфер Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з 22.12.2020.

Відповідно до наказу від 22.12.2020 №2-В ОСОБА_1 було надано відпустку для догляду за дитиною із збереженням посади головного державного ревізора-інспектора сектору адміністрування підприємств паливо-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства Запорізького відділу податкового адміністрування підприємств машинобудівної та інших виробничих сфер Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі зв великими платниками податків по 11.01.023.

Згідно наказу від 09.01.2023 №2-о ОСОБА_1 було припинено державну службу та звільнено з осади головного державного інспектора відділу адміністрування підприємств паливо-енергетичного комплексу та інших невиробничих сфер Запорізького управління податкового адміністрування підприємств Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з 11.01.2023 за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 86 Закону України «Про державну службу» та ст. 38 КЗпП України.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-IX від 20 вересня 2023 року та п.п. 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та послідовності дій користувача НАЗК ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік «після звільнення» шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 28.02.2025, тобто несвоєчасно та без поважних причин.

Відтак, подання документів, а саме декларації після звільнення за 2023 рік ОСОБА_1 здійснила лише 28.02.2025, тобто вже після відведеного законом терміну для подання такої декларації.

Зазначені обставини підтверджується даними протоколу№ 56 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 24.02.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.02.2026, Наказом №4-о від 21.12.2020 про призначення працівників, Наказом №2-В від 22.12.2020 Про відпустки, Наказом №2-о від 09.01.2023 Про звільнення ОСОБА_1 , та іншими документами з особової справи ОСОБА_1 , відомостями щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 в період з 01.01.2024 по 01.03.2025.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Приписами ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон. Зокрема п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону передбачено його розповсюдження на державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до абзацу першого пункту 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами антикорупційного законодавства, зокрема, щодо своєчасного подання декларації, а також про встановлену відповідальність за несвоєчасне подання таких декларацій, про що свідчить її підпис у попередженні від 11.03.2023.

Поважних причин для несвоєчасного подання декларації особи, яка уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік «після звільнення» у ОСОБА_1 не встановлено.

Відтак, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно 28.02.2025, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2023 рік «після звільнення», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172- 6 КУпАП.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

До обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КУпАП, суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявність пом`якшуючої відповідальність обставини, а саме щире розкаяння, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо неї у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 256, 268, ч. 1 ст. 172-6, 277, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. (Отримувач: ГУК у Запорізькій області/ТГ м. Запоріжжя/21081100, код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, номер розрахунку (IBAN): UA0008479, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. (Отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, Номер розрахунку (IBAN): UA0026001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Символ звітності: 256).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений нею не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з порушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя В.О. Макаров