запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/383/26Головуючий у 1-й інстанції Боєв Є.С.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Шубіна О.П., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шубіна Олега Петровича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 31.10.2025 року о 15 год. 50 хв. в м.Запоріжжі по вул.Юності, 59 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір.

В апеляційній скарзі захисник Шубін О.П. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення свідки не залучались.

Суд безпідставно послався на рапорт поліцейського, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника Шубіна О.П., який підтримав апеляційну скаргу та не заперечував проти її розгляду без участі ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо заявленого захисником клопотання про зупинення провадження в справі з підстав того, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу слід зазначити, що нормами КУпАП не передбачено зупинення провадження в справах про адміністративне правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП з наведеної підстави, а тому вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Застосування у даному випадку за аналогією закону положень ст.335 КПК, якими регламентовано порядок зупинення судового провадження у разі якщо обвинувачений, зокрема, був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на що посилається захисник у клопотанні про зупинення провадження по справі, апеляційний суд вважає неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку що, норми КПК до сфери національного законодавства про адміністративні правопорушення у розумінні ст.2 КУпАП не віднесено, а тому під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та їх апеляційного перегляду норми кримінального процесуального права застосуванню не підлягають.

Одночасно слід зазначити, що листом Верховного суду до апеляційних та місцевих судів загальної юрисдикції від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25 надано роз`яснення, що частиною четвертої статті 277 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачені певні випадки зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, однак зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності на військовій службі можливе лише після внесення змін до КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, зокрема

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №499499 від 31.10.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений;

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №499514 від 31.10.2025 року, відповідно до якого 31.10.2025 року о 15 год. 45 хв. в м.Запоріжжі по вул.Юності, 59, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 з причепом Верда 2.01 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, постраждалих не має, ОСОБА_1 порушив п.12.1, п.13.1 ПДР;

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №499527 від 31.10.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, місце пригоди залишив;

- письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - водія транспортного засобу ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 з причепом Верда 2.01, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , відповідно до яких о 15:45 год. по вулиці Юності автомобіль Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 скоїв зіткнення з причепом його автомобіля. Після чого автомобіль Mazda 6 уїхав з місця ДТП. На місці ДТП залишився передній д.н.з. НОМЕР_1 від автомобіля Mazda 6;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких 13.10.2025 о 15:50 год. він став свідком того як транспортний засіб Mazda у кузові чорного кольору заїхав на територію АТП. Свідок підійшов до водія, який викликав у свідка підозру щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння, через що свідок викликав поліцію;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою водія;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 31.10.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія;

- рапортом т.в.о. командира взводу №2 роти №1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Д. Гайнатулліна;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Із цього відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на водійському місці автомобіля «Mazda 6». Поруч стоїть жінка, яка представилися його дружиною. В ході спілкування та встановлення особи ОСОБА_1 , працівниками патрульної поліції були виявлені та названі ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів. На підставі виявлених ознак водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосування спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

Наявність у ОСОБА_1 такої ознаки сп`яніння як порушення мови та порушення координації рухів, очевидно вбачається на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи.

При цьому ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування ним транспортним засобом, а навпаки наголошував на те, що саме інший водій порушив ПДР України, в результаті чого сталося ДТП.

Відеозаписом також зафіксовано свідка ОСОБА_3 , який надавав поліцейським усні та письмові пояснення, прямо вказуючи на ОСОБА_1 як на водія транспортного засобу Mazda 6.

Згідно із відеозаписом дружина ОСОБА_1 докоряє останнього тим, що він керував транспортним засобом, пояснює поліцейським його дії тим, що він як два дні повернувся з фронту.

Також зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення і роз`яснення ОСОБА_1 його права.

Долученим до матеріалів справи відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження ним огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування таких засобів.

В матеріалах даної справи міститься відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції, на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому в даному випадку присутність двох свідків не є обов`язковою.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт т.в.о. командира взводу №2 роти №1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Д. Гайнатулліна за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника УПП в Запорізькій області ДПП про законність своїх дій.

Вказаний документ враховується судом, як додаткове обґрунтування виконання працівниками патрульної поліції належної правової процедури та виконання поставлених суспільством обов`язків.

Піддаючи аналізу вищевказаний рапорт працівника патрульної поліції, суд дійшов висновку, що він повністю узгоджується з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо заявленого клопотання адвоката Шубіна О.П. про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими, то апеляційний суд відмовляє у його задоволенні, оскільки наявні в справі відеозаписи події є достатніми для формування позиції з приводу складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, які сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки фіксують обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації.

Клопотання сторони захисту про застосування аналогії закону зокрема ст.69 КК України, внаслідок чого не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Аналіз наведених норм закону дає підстави дійти висновку що, норми КК до сфери національного законодавства про адміністративні правопорушення у розумінні ст.2 КУпАП не віднесено, а тому під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та їх апеляційного перегляду норми кримінального права застосуванню не підлягають.

За змістом частини 1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із аналізу вищевказаної норми закону вбачається, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу, поєднаного із позбавлення права керування транспортними засобами.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, патрульними поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

При цьому всупереч протилежним аргументам захисника, апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві та його захиснику права оспорювати таку вимогу поліцейського. З відеозапису зловживання поліцейським своїми правами і повноваженнями в цій частині не вбачається.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Відтак у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Шубіна Олега Петровича залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 грудня 2025 року в цій справі відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/10958/25