ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/106/26 Справа № 695/1302/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Ушакова К. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Федини О.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення заапеляційною скаргою захисника Федини О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 277359 від 21.03.2025, ОСОБА_1 21.03.2025 о 07.00 год. на 2 км. + 500м. автомобільної дороги Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань керувала автомобілем «Тойота Кемрі» номерні знаки НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» (результат позитивний: 0,76 проміле), чим порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Федина О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати та закрити провадження на підставі ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що жодних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не мала та при цьому заперечувала наявність стану сп`яніння.

На відеозаписі зафіксовано спір ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 з працівниками поліції у приміщенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», в ході якого ОСОБА_3 висловлювала свою незгоду з результатами огляду на місці та вказувала на їх обов`язок направити водія на огляд лікарем, однак це було проігноровано.

Судом першої інстанції не взято до уваги того, що калібрування приладу Драгер 6820 було проведено з порушенням 6 місячного строку експлуатації.

Також судом першої інстанції безпідставно стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, оскільки вона є особою з інвалідністю ІІ групи та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та її захисника Федини О.В., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №277359 від 21.03.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 21.03.2025 о 07.00 год. на 2 км. + 500м. автомобільної дороги Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань керувала автомобілем «Тойота Кемрі» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» (результат позитивний: 0,76 проміле), чим порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- висновком тестування на алкоголь №437 від 21.03.2025, який підписаний ОСОБА_1 , відповідно до якого, остання 21.03.2025 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0.76 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, огляд проведено за допомогою приладу Драгер-6820, результат огляду позитивний 0,76‰;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 277342 від 21.03.2025, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.03.2025 о 07.10 год.;

- відеозаписом з бодікамер поліцейських, повторно переглянутих апеляційним судом, з якого вбачається, що на місці пригоди виявлено пошкоджений перевернутий автомобіль. Поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 необхідно пройти тестування, після якого будуть надані лікарські препарати для полегшення її стану. ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер в автомобілі швидкої медичної допомоги, результат огляду 0,76 ‰, про що було повідомлено останню, яка почала поводити себе надто збуджено. Потім ОСОБА_1 в кареті швидкої допомоги направлено до лікарні для надання медичної допомоги. Також на відеозаписі зафіксовано те, що ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що напередодні ввечері випила пляшку шампанського.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні нею вимог 2.9 «а» ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії працівників поліції, стосовно ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушниця їх не оскаржувала. Працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 всі її процесуальні права.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 .

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника Федини О.Ф. про те, що калібрування приладу Драгер -6820 було проведено з порушенням 6 місячного строку експлуатації, були предметом розгляду судом першої інстанції та не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.

Так, судом першої інстанції зазначено, що згідно з положеннями п.п.1,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, у тому числі і «Alcotest Drager 6820», та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Держлікслужби № 1529 від 29.12.2014 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Згідно з п.13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 міжповірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки для категорії «вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» становить 1 рік.

Всім вказаним вимогам «Alcotest Drager 6820» відповідає, його використання здійснювалось із дотриманням вимог щодо повірки (калібрування), що у свою чергу підтверджує вірність результатів вимірювання.

З виписки результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820» вбачається, що датою калібрування приладу є 08.08.2024. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, вказаний інтервал становить 1 рік, тобто до 08.08.2025, а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними відсутні.

Вищенаведене спростовує доводи захисника про незаконність використання спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з чим погоджуються апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820» за її згодою, що підтверджується її підписом на результаті тесту.

В апеляційній скарзі захисник зазначає про те, що ОСОБА_1 була незгідна з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та не направлялась працівниками поліції на огляд лікарем. Дане твердження є суперечливим, оскільки спростовується даними відеозаписів з нагрудних бодікамер поліцейських.

Так, з відеозапису вбачається, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловила бажання здати кров для проведення аналізу на стан алкогольного сп`яніння. Після чого працівником поліції було складено відповідне направлення та медпрацівником відібрано у ОСОБА_1 кров.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять даних про результати проведеного дослідження відібраної крові у ОСОБА_1 , таких результатів не надали ні ОСОБА_1 , ні захисник Федина О.В.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Тому вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена, її дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, при досліджені матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 347451 від 09 квітня 2021 року, згідно з якою, ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності через загальне захворювання.

В свою чергу п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю II групи.

Отже, вказівка суду про стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає виключенню з оскаржуваної постанови, тобто постанова суду підлягає зміні на підставі ст.294 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Задовольнити частково апеляційну скаргу захисника Федини О.В. в інтересах ОСОБА_1 .

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови висновок про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок, та звільнити останню від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, в решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба