Номер провадження 3/523/90/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м.Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 18.11.2025 року о 07:15 годині, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №18 по вул.Караїмська (Зоринська) в м.Одесі, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Renault», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до перехрестя по головній дорозі по вул.Паркова, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів, внаслідок чого транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI» по інерції здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Infiniti», номерний знак НОМЕР_3 , належний ОСОБА_3 , чим перший з вказаних осіб порушив вимоги п.16.11 «Правил дорожнього руху». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення відносно нього 18.11.2025 року протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи в Пересипському районному суді м.Одеси, що засвідчено підписом останнього у такому протоколі, а також належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи повісткою (а.с.8), в судове засідання 30.01.2026 року не з`явився, але при цьому скористався своїм правом на подачу письмових пояснень по справі та звернувся до суду із клопотанням щодо врахування таких пояснень, внаслідок чого суддя вважає, що подальше відкладення судового розгляду справи є недоцільним і несумісним із завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення та призведе до невиправданої витрати бюджетних коштів під час дії воєнного стану і військової агресії рф проти України.

Наведене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаним про розгляд справи в суді та скористався своїм правом на подачу до суду письмових пояснень по справі, суддя, з урахуванням вимог ст.268 КУпАП, визнав за можливе здійснити розгляд справу за відсутності вказаної особи та на підставі наданих до суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , суддею встановлено, що винність останнього в порушенні п.16.11 «Правил дорожнього руху», що призвело до дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням транспортних засобів, повністю доказана та підтверджується дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №516299 від 18.11.2025 року, в якому наведені обставини порушення ОСОБА_1 приписів п.16.11 «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальності за ст.124 КУпАП, підписаним останнім без будь-яких зауважень чи заперечень (а.с.1);

- схемою місця дорожньо-транспортної події від 18.11.2025 року, відповідно до якої дорожня обстановка, розташування транспортних засобів «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», «Renault» та «Infiniti», локалізація механічних пошкоджень цих транспортних засобів, свідчить на той факт, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11 «Правил дорожнього руху» (а.с.2);

- поясненнями ОСОБА_1 , відібраних під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, в яких викладені обставини такої пригоди (а.с.3);

- поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.11.2025 року, в яких викладені обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_1 та зазначеними потерпілими (а.с.4-5).

Згідно поданих ОСОБА_1 30.01.2026 року до суду письмових пояснень, останній з 2014 року має посвідчення водія і з того часу не порушував Правила дорожнього руху (отримував штрафи лише за ремінь та світло); свою провину у зіткненні з транспортним засобом марки «Renault» з номерним знаком НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , не визнає, вважає винуватцем дорожньо-транспортної пригоди саме водія вказаного транспортного засобу, який рухався із великою швидкістю, внаслідок чого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встиг завершити маневр.

Дослідивши доводи ОСОБА_1 , викладені ним у наданих до суду письмових поясненнях від 30.01.2026 року, суддя доходить висновку про їх безпідставність та необґрунтованість з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст.252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом із тим, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.16.11 ПДР, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Посилання ОСОБА_1 на наявність посвідчення водія з 2014 року та відсутність суттєвих порушень «Правил дорожнього руху» у минулому, суддею до уваги не сприймається, оскільки такі обставини не спростовують факту вчинення вказаною особою конкретного адміністративного правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність вини та покладення відповідальності на водія автомобіля «Renault» суддею визнаються не доведеними та такими, що спростовуються матеріалами справи (схемою місця ДТП, поясненнями учасників, змістом розглядуваного протоколу), які підтверджують, що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, рухаючи по другорядній дорозі та виконуючи маневр, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР.

Доводи ОСОБА_1 щодо нібито перевищення швидкості водієм «Renault» є припущенням та не підтверджене належними і допустимими доказами у розумінні ст.251 КУпАП. Навіть у разі існування такої обставини, це не звільняє вказану особу від обов`язку виконати вимоги п.16.11 ПДР та переконатися у безпечності виїзду на перехрестя.Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю доведена сукупністю досліджених доказів, а його доводи спрямовані на уникнення відповідальності та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.Відповідно до ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

В силу положень ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер, обставини правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 та його особу, працездатний вік, а також враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до вказаної особи доцільне застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 23, 27, 33, 40-1, 124, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

На підставі ст.40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665,60 гривень на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, (00020, м.Київ, вул.Липська 18/5).

Копію постанови направити для виконання ОСОБА_1 , для відома - до УПП в Одеській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також надати іншим заінтересованим особам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов