Провадження №: 3/336/739/2026
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 5 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2026 року приблизно о 10.53 годині ОСОБА_1 перебуваючи біля будинку №2 по вул. Руставелі у м. Запоріжжя, керувала автомобілем Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 12.03.2025 року ОСОБА_1 притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП постановою ЕНА 4251001.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, викликалась до суду двічі, як шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, так і шляхом направлення смс-повістки на номер телефону, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не повідомила.

Як вказував Верховний Суд у постанові від 17.11.2022 року по справі № 560/5541/20, якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, оскільки ОСОБА_1 була завчасно повідомлена про час та місце розгляду справи, суд розглянув справу за наявними доказами за її відсутності.

Обставини правопорушення також підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з місця скоєння правопорушення, копією постанови серії ЕНА №4251001 від 12.03.2025 року, довідкою з бази даних ІПНП.

На дослідженому відеозаписі зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та момент її зупинки. Після зупинки на запитання поліцейського чи має ОСОБА_1 посвідчення водія, остання повідомила про відсутність в неї посвідчення водія.

Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність фактів притягнення її до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами без посвідчення водія та будучи позбавленою права керування транспортними засобами та ОСОБА_1 не висловила заперечень з цього приводу вказавши, що вже має багато штрафів.

В подальшому водієві були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 відмовилась від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення та їй було повідомлено про час та місце розгляду справи в суді.

Постановою серії ЕНА №4251001 від 12.03.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП оскільки водій керуючи ТЗ не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії.

За відомостями бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме ІТС «ІПНП України», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримувала.

Відповідно до пункту 2.1.«А» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:

мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку;

автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку;

автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку;

автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

За ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджена дослідженими судом доказами, а її дії суперечать п. 2.1.а ПДР України та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», тож дії особи суд кваліфікує за ст. 126 ч. 5 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, відповідно до ст. 23 КУпАП.

Враховуючи обставини правопорушення, данні про особу правопорушника, суд вважає за доцільне призначити стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, який у власності ОСОБА_1 не перебуває та належить іншій особі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 126 ч. 5, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч. 5 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адміністративне стягнення за ст. 126 ч. 5 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).

Штраф сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0008001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Строк пред`явлення виконавчого документу«_____»_________________20___року

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року