Житомирський апеляційний суд
Справа №282/683/25 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Номер провадження №33/4805/248/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Кушнірука Вілорія Мар`яновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кушнірука Вілорія Мар`яновича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 13.05.2025 о 15 год 00 хв в с Нова Чортория по вул Широка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2111, номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Кушнірук В.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права. Захисник послався на невідповідність огляду на стан сп`яніння вимогам Інструкції від 09.11.2015 №1452/735. Зокрема, зазначає, що направлення для проходження огляду до закладу охорони здоров`я в матеріалах справи відсутнє. Вказав, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, що підтвердив свідок, допитаний в судовому засіданні. Окрім того, ОСОБА_1 неодноразово просив у працівників поліції надати докази керування ним автомобілем, однак таких надано не було та матеріали справи не містять. Також захисник стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення є сфальсифікованим, у зв`язку з чим вважає його неналежним та недопустимим доказом. Наголосив, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права передбачені ст.ст.55,56,59 Конституції України. Отже, на думку захисника, суд дійшов безпідставного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329394 від 13.05.2025 вбачається, що 13.05.2025 о 15 год 00 хв в с Нова Чортория по вул Широка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2111, номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329394 від 13.058.2025 (а.с.2); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4722136 від 13.05.2025, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, зокрема порушення правил зупинки (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Любарська лікарня» від 13.05.2025 №8, про відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.6); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.8); відеозаписом події (а.с.10).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Як вбачається з наявних у матеріалах справи відеозаписах, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівником поліції йому пред`явлено законну вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від виконання якої він відмовився та висловив бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Разом з тим, перебуваючи у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, незважаючи на роз`яснення йому наслідків такої відмови, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. ОСОБА_1 було ознайомлено з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, змістом протоколу про адміністративне правопорушення, іншими процесуальними документами, у тому числі постановою про порушення ПДР, від підпису в яких він відмовився.

Дії працівників поліції та лікаря закладу охорони здоров`я відповідали вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою та за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Доказів щодо внесення неправдивих відомостей до оформлених працівниками поліції матеріалів ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надано, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, були предметом дослідження суду першої інстанції, якому надано належну та неупереджену оцінку, обґрунтовано викладену у мотивувальній частині судового рішення.

При цьому сам по собі факт відсутності на відеозаписі безпосереднього моменту керування транспортним засобом не спростовує встановлених судом обставин, оскільки сукупність наявних у справі доказів, поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції та зміна ним пояснень щодо обставин події свідчать про те, що саме він керував транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин.

Надане стороною захисту рішення Любарського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2025 року у справі № 282/767/25, яким скасовано постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та закрито провадження у справі, не спростовує встановленого у цій справі факту керування ним транспортним засобом. Із змісту зазначеного рішення вбачається, що постанова визнана протиправною виключно у зв`язку з недотриманням поліцейськими процедури розгляду справи та незабезпеченням права особи на ознайомлення з матеріалами справи. При цьому судом не встановлювалось відсутності події правопорушення чи факту керування транспортним засобом.

Суд першої інстанції обґрунтовано не врахував пояснення свідка ОСОБА_2 , допитаного у судовому засіданні, оскільки вони суперечать іншим матеріалам справи та спрямовані на сприяння уникненню відповідальності ОСОБА_1 , який є його батьком.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції намагався домовитися щодо непритягнення його до відповідальності, у зв`язку з чим був попереджений про кримінальну відповідальність за такі дії. Надалі він висловлював наміри надати грошові кошти, про що працівники поліції повідомили у встановленому порядку. Така поведінка свідчить про прагнення уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин доводи апеляційної скарги у частині недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом зводяться до переоцінки наявних у справі доказів та незгоди з їх оцінкою судом першої інстанції і не містять переконливих аргументів, які б спростовували встановлені судом обставини.

Також доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст.55 та ст.59 Конституції України, не знайшли свого підтвердження. З матеріалів справи та відеозапису вбачається, що йому було роз`яснено право оскаржити дії працівників поліції та користуватися правовою допомогою, що за своїм змістом відповідає зазначеним конституційним гарантіям. Обставини, які б свідчили про перешкоджання у реалізації цих прав, матеріали справи не містять.

Відсутність в матеріалах справи письмового направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не спростовує винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки останній, перебуваючи у закладі охорони здоров`я, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кушнірука Вілорія Мар`яновича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Любарського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич