справа № 166/58/26
провадження № 3/166/58/26
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 лютого 2026 року с-ще Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Свистун О.М., розглянувши скеровану відділенням поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 554446 від 30.12.2025, ОСОБА_1 звинувачується у тому, що вона 30 грудня 2025 року о 00 год 16 хв на вул. Набережна у с-щі Ратне Ковельського району Волинської області, керуючи автомобілем марки "Volkswagen Caddy", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, серед яких запах алкоголю з порожнини рота, нечіткість мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 винуватість у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що 30 грудня 2025 року вона із рідною сестрою ОСОБА_2 відпочивала у лазні, що у с-щі Ратне на вул. Короленка, де вживали алкогольні напої. Увечері вона подзвонила додому з проханням забрати її та сестру з лазні. За ними належним їй автомобілем приїхала їх рідна сестра ОСОБА_3 , яка перебувала у той час у неї в будинку. Під керуванням сестри вони автомобілем "Volkswagen Caddy" рухалися по вул. Центральній від АЗС "ВОГ", куди попередньо заїхали, в напрямку до ринку, де на перехресті з вулицею Заболоттівською побачили службовий поліцейський автомобіль. Сестра зупинилася в найближчому дозволеному місці й, злякавшись відповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія, пересіла на переднє пасажирське сидіння. Вона ж з іншою сестрою залишились сидіти на задніх сидіннях, вона за водієм, ОСОБА_2 - праворуч. У цей час до них під`їхав поліцейський автомобіль. Декілька разів поліцейський пропонував їй, ОСОБА_1 , надати посвідчення водія, на що вона відмовлялася, мотивуючи тим, що вона не керувала транспортним засобом. Поліцейський ОСОБА_4 казав, що бачив її раніше за кермом цього автомобіля, однак у той день вона ним не керувала. Указала, що постанову про притягнення до адмінвідповідальності за керування автомобілем без посвідчення водія не оскаржила, бо, як пояснили їй у поліції, куди вона звернулася з цією метою, матеріали справи уже передано в суд. Штраф за цією постановою вона не сплатила, бо з нею не згідна.

Аналогічні пояснення дала суду свідок ОСОБА_3 , сестра ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, свідка, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП). Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обов`язок із збирання доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал.

Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Адміністративно-караним в силу ч.1 ст.130 КУпАП є, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечила факт відмови від проходження огляду і вживання алкоголю, однак категорично заперечила керування транспортним засобом, чим і пояснила свою відмову від огляду на стан сп`яніння.

Відтак доведенню у цій справі підлягає керування транспортним засобом особою, щодо якої складено протокол.

Із доданого до матеріалів справи відеозапису видно, що на вул. Центральній у с-щі Ратне в напрямку із центру селища до ринку рухався автомобіль, водій якого на вимогу працівника поліції не зупинився, проїхав далі, приблизно на відстань 200 метрів, повернув праворуч і зупинився, ввімкнувши аварійну сигналізацію. При цьому, під час руху транспортного засобу особу водія із відеозапису установити неможливо. Після зупинки автомобіля та відкриття дверей поліцейським водійське сидіння було порожнім: на передньому пасажирському сидінні перебувала свідок ОСОБА_3 , позаду водійського сидіння - ОСОБА_1 , справа від неї - ще одна особа жіночої статі, зі слів ОСОБА_1 і свідка, - їх сестра ОСОБА_2 .

Деякі суперечності в поясненнях особи, яка притягується до відповідальності, й свідка та обставинах, що зафіксовані на відеозаписі, зокрема те, що водій вийшов із автомобіля й не повернувся, не можуть бути покладені в основу судового рішення обвинувального характеру.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України до матеріалів додані копія постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6433135 від 30.12.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без наявного при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; рапорт старшого інспектора чергового частини відділення поліції № 2 (смт Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Головія О.Ю. від 30.12.2025; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.11.2025, відповідно до яких ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у КНП "Ратнівська ЦРЛ"; рапорти інспекторів СРПП ВП № 2 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області А. Борисенка, В. Петрини від 30.12.2025, згідно з якими ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Volkswagen Caddy", д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимогу про зупинку транспортного засобу, а після зупинки автомобіля пересіла з водійського сидіння на заднє.

Однак жоден із названих доказів не доводить факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Рапорти працівників поліції не є джерелом доказів, оскільки працівники поліції є особами, які виявляють адмінправопорушення, складають відповідні матеріали, однак у розумінні Глави 21 Кодексу України про адмінправопорушення не є особами, які беруть участь у провадженні. Більш того, з відеозаписів із нагрудної камери поліцейського та реєстратора видно, що працівники поліції не могли бачити, хто саме керував автомобілем, про це жоден із них не заявляв і після зупинки автомобіля, висловлюючи лише припущення в цьому, покликаючись на належність автомобіля ОСОБА_1 . Однак належність особі транспортного засобу не є доказом керування нею у вказаний в протоколі дату, час і місці.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 в матеріалах справи немає.

Згідно із статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи недоведеність наявними у справі доказами керування ОСОБА_1 транспортним засобом, провадження у згаданій справі слід закрити за відсутністю у діях останньої складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КпАП України,

ухвалив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата проголошення повної постанови 24 лютого 2026 року о 16 год 30 хв.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун