КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1200/2026 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого працівником провайдера «Тріолан», ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.). Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605, 60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 о 17 год. 55 хв. 31 серпня 2025 року, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві, виїжджаючи з двору будинку 10 по вул. Василя Касіяна, не надав перевагу в русі автомобілю «Citroen», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з останнім, що призвело до механічних пошкоджень. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 10.2 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року скасувати, а закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції під час розгляду справи в порушення вимог ст. ст. 278, 280 КУпАП, не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи працівниками поліції, недостатньо з`ясував всі обставини справи, підійшов упереджено до вивчення обставин справи та не вчинивши жодних дій щодо притягнення до відповідальності іншого учасника ДТП, притягнув лише ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Зокрема, апелянт зазначає, що повідомлена в письмових поясненнях водієм ОСОБА_2 інформація щодо механізму виникнення ДТП не відповідала дійсності та не знайшла свого підтвердження в суді, спростовувалась поясненнями водія ОСОБА_1 та наявним відеозаписом з місця ДТП.

Апелянт вказує, що на поданому суду відеозапису ДТП видно виїзд автомобіля Daewoo на головну дорогу. Оглядовість дороги зліва для водія ТЗ Daewoo була перекрита іншим транспортним засобом NISSAN ROGUE, припаркованим на дорозі біля виїзду з прибудинкової території. Це підтверджує і водій ОСОБА_2 у своїх поясненнях, і водій ОСОБА_1 . Зазначений автомобіль добре видно на відеозаписі, та видно, що він обмежує оглядовість для обох автомобілів, та запаркований з порушенням ПДР. Далі, водій ТЗ Daewoo продовжує виїзд на головну дорогу і в момент того, як він бачить перешкоду у вигляді ТЗ Citroen під керуванням водія ОСОБА_2 , він гальмує, що видно по характерному нахилу передньої частини його ТЗ. Тобто, на момент ДТП ТЗ Daewoo фактично зупинився. В той же час, ТЗ Citroen під керуванням водія ОСОБА_2 , жодним чином не реагує на виникнення перешкоди у вигляді ТЗ Daewoo, бо він не змінює напрямок руху, не змінює полосу руху, не починає гальмувати, продовжує рух прямо, що призводить до зіткнення з ТЗ Daewoo. Зважаючи на це, наявним є і порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 12.4 ПДР, тобто, перевищення швидкості ТЗ під його керуванням.

При цьому, як зазначає апелянт, питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_2 та водія запаркованого з порушенням ПДР ТЗ (NISSAN ROGUE) ОСОБА_3 , ставились на вирішення УПП в м. Києві та призвели до складання відносно водія ОСОБА_3 постанови про накладання адміністративного стягнення серії ЕНА № 5948598 від 16.10.2025р. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, апелянт звертає увагу, що суд, виносячи оскаржувану постанову про притягнення його до відповідальності жодним чином не врахував перешкоду для обох ТЗ з боку ТЗ, що належить ОСОБА_3 . При цьому захист звертав увагу суду на фізичному стані водія ОСОБА_2 , який має фізичні вади правої руки, що обмежувало його можливість повноцінно керувати автомобілем. Характер наявних у водія ОСОБА_2 вад вказував на їх набуття з народження, але знак «інвалід» на легковому автомобілі водія ОСОБА_2 був відсутній.

Окрім іншого, апелянт наголошує, що незважаючи на заявлене клопотання, водія ОСОБА_2 допитано не було, клопотання про допит як свідків щодо обставин ДТП, фізичного стану учасників та складання 31.08.2025 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439655 відносно ОСОБА_1 інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження ДПП НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження ДПП НП України старшого лейтенанта ОСОБА_5 було залишено судом без задоволення, у клопотанні про проведення по справі автотехнічної експертизи обставин і механізму ДТП також безпідставно було відмовлено судом, хоча проведення зазначеного експертного дослідження, на думку апелянта, могло довести відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Карпенка В.М. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявний у справі відеозапис, обговоривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Відповідно до п. 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходом і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.2 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439655, з якого вбачається, що ОСОБА_1 о 17 год. 55 хв. 31 серпня 2025 року, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві, виїжджаючи з двору будинку 10 по вул. Василя Касіяна, не надав перевагу в русі автомобілю «Citroen», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з останнім, що призвело до механічних пошкоджень. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 10.2 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються схемою місця ДТП від 31.08.2025, яка підписана учасниками ДТП без жодних зауважень, письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 .

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На місці події ОСОБА_2 пояснив, що він, рухаючись по вул. Касіяна в м. Києві (в сторону вул. Лятошинського), побачив, що з двору жилого багатоквартирного будинку безпосередньо перед ним виїхав на головну дорогу автомобіль «Daewoo Lanos», якого раніше він не міг побачити через припаркований з порушенням ПДР близько до виїзду автомобіль, що, власне і завадило йому раніше зреагувати та в повній мірі вжити заходів для уникнення ДТП. Застосовуючи гальмівну систему і подаючи звуковий сигнал водію автомобіля «Daewoo Lanos», водій вказаного авто не зреагував та продовжив виїзд на головну дорогу, чим спричинив зіткнення з його автомобілем. Коли він запитав у нього причину руху, що призвело до ДТП, він відповів, що не бачив авто, на якому він ( ОСОБА_6 ) рухався. Він намагався уникнути зіткнення, шляхом виїзду на зустрічну, але не зміг, оскільки зустрічна смуга була зайнята іншими авто і відбулось зіткнувся з його автомобілем.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих на місці оформлення матеріалів по факту ДТП вбачається, що він виїжджав з прилеглої території, зупинився перед проїзною частиною, включив сигнал лівого повороту для виїзду на проїзну частину, впевнився в безпеці маневру, оглядовість на виїзді була обмежена автомобілями, припаркованими з порушенням правил. Впевнився в безпеці як міг побачити, продовжив рух і в цей час він відчув удар від автомобіля «Citroen», який на його думку, рухався з перевищенням швидкості (приблизно 80 км/год). Він не встиг зреагувати, оскільки швидкість автомобіля «Citroen» була надмірною для цього відрізку дороги.

Отже, сам ОСОБА_1 вказує, що він виїжджав з придворової території, і через обмежену оглядовість у виді авто «NISSAN» не побачив автомобіль «Citroen» який рухався по проїзній частині, тому продовжив рух, та як наслідок не надав дорогу цьому транспортному засобу, внаслідок чого і допустив зіткнення з автомобілем «Citroen».

Саме такий механізм дорожньо - транспортної пригоди вбачається і на відеозаписі, наявному в матеріалах справи.

Враховуючи сукупність наявних доказів у справі доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , який виїжджаючи з двору будинку 10 по вул. Василя Касіяна, не надав перевагу в русі автомобілю «Citroen», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з останнім, що призвело до механічних пошкоджень, є порушенням п. 10.2 ПДР України, такі порушення перебувають у прямому причино - наслідковому зв`язку з настанням ДТП та її наслідками та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Будь-яких доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом не наведено, та апеляційним судом не встановлено.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на безпідставне незадоволення судом першої інстанції клопотання про призначення по справі автотехнічної експертизи обставин і механізму ДТП є неспроможними, адже, відповідно до вимог ст. 273 КУпАП, експертиза призначається лише у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях, а при вирішенні даної справи суд не вбачав потреби у призначенні експертизи.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 не можуть бути предметом апеляційного розгляду, оскільки відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення, справа судом розглядається виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

А сам факт наявності у ОСОБА_2 фізичних вад правої руки не може свідчити про те, що він неповноцінно чи з порушенням ПДР керував транспортним засобом.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, більш того, накладене на ОСОБА_7 адміністративне стягнення було сплачене ОСОБА_1 ( а.с. 44).

Отже, будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал