ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/61/26 Справа № 705/6136/24 Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у І інстанції Гудзенко В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Грушевського М.М. на постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 3.11.2025 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.

Ширяєве Одеської обл., працює УК

«Венеція», двірник, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 27.10.2024 р. о 14:12 год. на автодорозі М-05 Київ- Одеса на 224 км+105 м ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volksvagen Touran, р/номер НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль BMW-760i, р/номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який стояв припаркований на технічному розриві (роздоріжжі), внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, а також пошкоджено 20 м відбійника, чим порушив п. 2.3. б ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів .

Провадження у справі закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Грушевський М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, призначити повторну судову інженерно-транспортну (автотехнічну) експертизу та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення по справі ухвалене з грубим порушенням права на захист, норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування усіх обставин справи.

ОСОБА_1 винним себе у вчиненні ДТП не визнає, зауважує, що водійка BMW-760і ОСОБА_2 винна у даному ДТП, оскільки саме вона зупинилась в забороненому ПДР місці, не переконалася в безпечності виїзду на дорогу з інтенсивним рухом і раптово, перед саме його автомобілем виїхала на дорогу, чим порушила п. 10.1., 10.2., п. п. 15.1., 15.2., 15.5. ПДР.

Зазначає, що причиною ДТП є порушення вимог ПДР і поліцейськими при зупинці автомобіля BMW-760і на автодорозі, не забезпечення безпечного виїзду автомобіля BMW- 760і на проїзну частину після зупинки, невідповідність дій водійки ОСОБА_2 при виїзді на автодорогу з інтенсивним рухом, так як вона не переконалася, що це буде безпечним, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим порушила вимоги п. 10.1. ПДР.

Водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем BMW, оскільки час коли він міг об`єктивно виявити небезпеку та відповідно відреагувати на неї, згідно даними відеозапису з камери поліцейського, складає менше 1 сек.

Вважає висновок експерта № 001-ГІВ/25 від 3.09.2025 р. щодо механізму виникнення ДТП не відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок, що автомобіль Volksvagen допустив виїзд за межі проїзної частини, де за висновком експерта, сталось зіткнення з задньою частиною автомобіля BMW, який при цьому не рухався, суперечить відеозапису з камери поліцейської Підлипняк Д.А., який досліджено в судовому засіданні, та її показами даними в судовому засіданні.

Наголошує, що долучені до протоколу про адмінправопорушення відеозаписи містять повне зображення моменту руху автомобіля Volksvagen від часу його виявлення на відео і до самого моменту зіткнення, який рухався без зміни напрямку руху в сторону Києва паралельно проїзній частині дороги від заблокованого переднього лівого колеса автомобіля Volksvagen після зіткнення, що не відповідає висновку експерта.

Автомобілі експертом не оглядались, при цьому у висновку експерта відсутні посилання на сліди, виявлені на відео та фото, які додані стороною захисту до матеріалів, також посилання на покази водія ОСОБА_1 та інші матеріали справи.

Дані про те, що автомобіль BMW в момент зіткнення знаходився на проїзній частині дороги у висновку не відображені та не взяті до уваги при проведенні експертизи.

Висновок про те, що обстановка, в якій знаходилася водійка BMW, повинна бути кваліфікована як «аварійна обстановка», зроблений експертом виходячи з попереднього висновку про механізм ДТП ,не відповідає обставинам справи.

В зв`язку з очевидною невідповідністю висновків експерта матеріалам справи (поясненням, відео, фото, схемі ДТП) клопотання захисту про допит експерта необґрунтовано відхилене.

Вважає що суд формально підійшов до встановлення обставин та розгляду справи, послався на неналежну доказову частину та на надані поліцейською пояснення, які не є об`єктивними та направлені на виправдання своїх дій.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисниця Самсонюк Я.О. вважає апеляційну скаргу такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи, такою що суперечить встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що свідчать про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Звертає увагу суду на те, що водійка автомобіля BMW ОСОБА_2 зупинилась на вимогу працівника поліції в межах смуги технічного розриву, та відповідно до п. 8.3. ПДР «сигнали регулювальника мають перевагу перед вимогами дорожніх знаків і є обов`язковими для виконання…», на неї складено постанову про притягнення до адмінвідповідальності за перевищення швидкості.

В момент зіткнення з автомобілем Volksvagen, автомобіль BMW знаходився в межах смуги технічного розриву і не рухався, авто не було заведене, що підтверджено поясненнями самої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Факт того, що автомобіль BMW не рухався та не був заведеним підтверджується системою вбудованого моніторінгу автомобіля, показник швидкості на спідометрі був «0», в момент зіткнення в автомобілі не спрацювали подушки безпеки, що зафіксовано відеозаписом з бодікамер поліцейських.

Водій автомобіля Volksvagen зміщувався з правої смуги руху в ліву, ймовірно відволікся на автомобіль патрульної поліції та допустив зіткнення з автомобілем BMW.

Висновок експерта № 30-1/25 від 24.01.2025 р. підтверджує не достовірність пояснень ОСОБА_5 та його дружини, їх версія подій не відповідає фактичним обставинам справи та спростовуються долученими фото та відео.

За клопотанням адвоката водія ОСОБА_1 , відповідно до постанови Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 26.02.2025 р., проведено судову інженерно-транспортну експертизу ДП «Центр судової експертизи та експертних досліджень», згідно висновку якої дії водія автомобіля Volksvagen ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Вважає, що задоволення клопотання про призначення повторної експертизи призведе до безпідставного затягування розгляду справи, оскільки питання, які заявляються на повторну експертизу або дублюються, або зводяться до несприйняття фактів порушення ОСОБА_1 вимог ПДР.

Просить відмовити в задоволенні клопотання про призначення повторної судово-інженерної експертизи, в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду від 13.11.2025 р. залишити без змін.

Судове засідання суду апеляційної інстанції призначене на 11.02.2026 р. на 11:00 год.

26.01.2026 р. захисник Грушевський М.М. подав суду апеляційної інстанції заяву про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 без їх участі.

26.01.2026 р. через підсистему Електронний суд представниця потерпілої ОСОБА_2 адвокатка Самсонюк Я.В. надіслала заяву про участь в розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 в режимі відеоконференції, яке судом було задоволено.

Через постійні ворожі обстріли, наслідки попередніх масованих ракетно-дронових атак по території України 11.02.2026 р. НАК Укренерго застосовує графіки погодинних вимкнень електроенергії.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Грушевський М.М. належним чином повідомлені про дату і час судового засідання 11.02.2026 р., до суду апеляційної інстанції подана заява про розгляд апеляційної скарги без їх участі, в зв`язку з відключеннями електроенергії в м. Рівне та технічної неможливості забезпечення участі потерпілої ОСОБА_2 та її адвокатки Самсонюк Я.О. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 11.02.2026 р. о 9:00 год., від учасників провадження клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату не надходило, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адмінправопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності однієї з обставин, передбачених цією статтею, у тому числі, і у зв`язку із закінченням строків накладення адмінстягнення (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Чинними нормами КУпАП дійсно не визначено, чи підлягає встановленню вина особи, щодо якої закривається справа про адмінправопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вказане питання необхідно вирішувати, виходячи із системного аналізу чинних процесуальних норм КУпАП, а також керуючись вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд особи, яка притягується до адмінвідповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

За змістом ст. 247 КУпАП, справа про адмінправопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і з нереабілітуючих підстав.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адмінправопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адмінправопорушення, що безумовно є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адмінправопорушення строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Питання щодо встановлення вини особи, яка притягується до адмінвідповідальності, повинно вирішуватись у кожній конкретній справі в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст. 247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адмінвідповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

Зокрема, якщо обставина, передбачена п. 7 ст. 247 КУпАП, виникла під час розгляду справи в суді першої інстанції, і особа, яка притягується до адмінвідповідальності, просить, не заперечує та/або погоджується на закриття провадження у справі з підстав закінчення строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, розуміючи, що така обставина є нереабілітуючою, то закриття провадження є можливим без вирішення питання про встановлення вини особи, яка притягується до адмінвідповідальності.

Якщо ж особа заперечує свою вину у вчиненні адмінправопорушення, доводить свою невинуватість, не заявляє відповідних клопотань про закриття провадження та/або не погоджується на закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, то закриття провадження у справі про адмінправопорушення без з`ясування судом питання про наявність події і складу адмінправопорушення є неприпустимим.

За таких обставин, апеляційний суд не приймає посилання в апеляційній скарзі на допущені нібито судом, за версією апелянта, порушення ст. ст. 273, 247 КУпАП.

Клопотання про призначення автотехнічної експертизи задоволенню не підлягає. Аналогічне клопотання було предметом розгляду судом першої інстанції, який дійшов висновку про те, що наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, не вказують на необхідність проведення експертизи, не свідчить про недостатність або взаємну суперечність наявних доказів у справі для встановлення фактичних обставин події. Матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини події, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, свідків, потерпілих, та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у його діях складу адмінправопорушень та призначення експертизи, в даному випадку, не виконуватиме мети визначеної законодавцем.

Суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП і закривши провадження по справі у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, дотримався вказаних вимог закону.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, його вина підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адмінправопорушення ААД № 704218 від 27.10.2024 р., схемою місця ДТП від 27.10.2024 р., на якій зафіксовано місце розташування транспортних засобів після ДТП, їх пошкодження, схема підписана двома учасниками, які погодилися з даними, зазначеними у схемі та не містить зауважень щодо її змісту; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданих на місці ДТП, з яких встановлено, що він прямував на власному автомобілі до м. Києва, рухаючись у правій смузі, попереду нього їхав автомобіль, він вирішив його обігнати, бачив патрульну машину і автомобіль, який зупинили патрульні, як відбулося зіткнення він не може пояснити; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданих на місці ДТП, з яких встановлено, що 27.10.2024 р. її зупинили працівники поліції за перевищення швидкості. Зупинилася на 224 км траси Київ-Одеса на технічному розриві, не заважаючи іншим транспортним засобам. Після отримання протоколу, вона не встигла завести машину та рушити з місця, як автомобіль Volksvagen в`їхав в її автомобіль ззаду, в дзеркало бачила, як водій іншого авто перевлаштовувався з правої сторони в ліву, здійснював випередження; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 27.10.2024 р., з яких встановлено, що він з дружиною рухалися у напрямку м. Києва, їх зупинили працівники поліції за перевищення швидкості. Після того, як працівник поліції виніс постанову відносно дружини, в них в`їхав автомобіль Volksvagen, вони були в припаркованому автомобілі та не здійснювали рух; відеозаписом з нагрудної бодіокамери (відеореєстратора) працівників поліції, які здійснювали оформлення адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проведення замірів, складення схеми ДТП; висновком експерта №3-01/25 ТОВ «Столичне бюро судових експертиз» автотехніка та транспортного трасолога по факту ДТП з участю автомобілів VW-Touran, р/номер НОМЕР_1 , та BMW-760i, р/номер НОМЕР_2 , від 24.01.2025 р., в якому зазначено, що в діях водійки автомобіля BMW ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, навіть у створенні небезпечної ситуації, і небезпечна, і аварійна дорожні ситуації були створені одноособовими діями водія автомобіля VW-Touran ОСОБА_1 , дії якого які суперечили вимогам п. п. 1.5., 2.3. б), 3.5., 11.2., 12.1., 12.3., 13.1. ПДР; висновком експерта № 001-ГІВ/25 «Центру судової експертизи та експертних досліджень» від 3.09.2025 р., згідно якого в даній дорожньо-транспортні ситуації водій автомобіля Volksvagen Touran, р/номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , з технічної точки зору, мав технічну можливість своїми односторонніми діями уникнути даної ДТП шляхом виконання вимог п. п. 2.3. б), 10.1., 12.1. ПДР. В даній дорожньо-транспортні ситуації водій автомобіля BMW-760і, р/номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не мала можливості уникнути ДТП. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Volksvagen Touran ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. п. 2.3. б), 10.1., 12.1. ПДР. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водійки автомобіля BMW-760і ОСОБА_2 , відповідали вимогам ПДР. В даній дорожньо-транспортні ситуації водій автомобіля Volksvagen Touran ОСОБА_1 , з технічної точки зору, повинен був керуватись вимогами п. п. 2.3. б), 10.1., 12.1. ПДР. В даній дорожньо-транспортні ситуації водій автомобіля BMW-760і, ОСОБА_2 , з технічної точки зору, з моменту зупинки працівниками поліції, повинна була керуватися вимогами п. 8.3. ПДР. До зіткнення автомобіль BMW-760і перебував за межами проїзної частини, то з технічної точки зору, в такій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля BMW-760і ОСОБА_2 знаходилась в аварійні ситуації та вплинути на розвиток даної дорожньої обстановки не мала технічної можливості. В даній дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, невідповідність вимогам п. п. 2.3. б), 10.1., 12.1. ПДР в діях водія автомобіля Volksvagen Touran ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. В даній дорожньо-транспортній ситуації можливо автомобілем Volksvagen Touran, який рухався в напрямку м. Києва по лівій смузі, спричинити виявлені пошкодження автомобілю BMW-760і, в тому разі, якщо автомобіль BMW-760і стояв без руху, в технічному розриві, паралельно суцільній білій смузі, що розділяє ліву смугу руху з технічним розривом. Виходячи з пошкоджень на автомобілях Volksvagen Touran та BMW-760і механізм спричинення автомобілю BMW-760і механічних пошкоджень автомобілем Volksvagen Touran можливий наступний: автомобіль Volksvagen Touran контактує лівою передньою кутовою частиною з правою задньою кутовою частиною автомобіля BMW-760і, в подальшому автомобіль Volksvagen Touran лівою передньою боковою частиною переміщується відносно правої задньої бокової поверхні BMW-760і, з подальшим контактуванням лівим переднім колесом з заднім правим колесом, та далі відбувається переміщення автомобіля BMW-760і вперед з розвертанням автомобіля Volksvagen Touran навколо центру мас зі зміщення задньої частини праворуч.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність скасування оскаржуваної постанови як незаконної, необґрунтованої, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, без всебічного дослідження усіх доказів, без надання їм належної оцінки, то суд апеляційної інстанції вважає такі доводи безпідставними, оскільки докази, досліджені судом першої інстанції, крім того були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, є належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На переконання апеляційного суду документи у справі про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії».

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 є необґрунтованими, спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Доводи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму, не спростовують встановлені судом першої інстанції у справі фактичні обставини, зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає, тому що суд вірно застосував норми матеріального права, без порушення норм процесуального права.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що саме ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.3. б) ПДР, його вина у вчиненні адмінправопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, є доведеною, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 3.11.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрите у зв`язку з закінченням строку накладення адмінстягнення - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Грушевського М.М. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.