Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/96/26
Провадження по справі № 3/514/100/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року с-ще Бессарабське

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця села Підлісне Олексіївського району Ціліноградської області, мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не судимого, не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З відділення поліції №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552825 від 28 грудня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 28 грудня 2025 року о 10 годині 06 хвилин керував транспортним засобом марки «Yanmar F-180» номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі Т-16-44 в селищі Соборне Болградського району Одеської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Drager , покази якого дорівнюють 1.02 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаючись на наступне. Дійсно 28 грудня 2025 року він разом зі своїми товаришами їхав на належному йому міні-тракторі на виїзд з селища Соборне Болградського району Одеської області, перебував за кермом. На зустріч йому їхали співробітники поліції. Він заїхав на заправку, щоб заправитись, там випив пива та передав керування тверезому товаришу, а сам сів в причеп і вони поїхали далі. В цей час співробітники поліції розвернулись і стояли на узбіччі за заправкою на виїзд з селища. Коли вони проїжджали повз співробітників поліції, останні їх зупинили та почали стверджувати, що він керував трактором в стані алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на що він погодився. Однак на момент зупинки транспортного засобу він їм не керував, а сидів в причепі. Він зазначав про це співробітникам поліції, однак останні не взяли це до уваги. Також, просив викликати свідка ОСОБА_2 , який працює на зазначеній заправці та може все підтвердити.

В судовому засідання свідок ОСОБА_2 зазначив, що він працює заправщиком на азс «Мустанг», що знаходиться на виїзді з селища Соборне Болградського району Одеської області. ОСОБА_1 знає як мешканця селища Соборне Болградського району Одеської області. Він дійсно бачив, як десь наприкінці грудня 2025 року ОСОБА_1 заїхав на азс на своєму міні-тракторі разом зі своїми товаришами, він їх заправив та зайшов до будівлі азс. Хто був за кермом трактора коли вони виїжджали, він не знає, бо не бачив.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП регламентує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням, є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати зокрема чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Однак, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552825 від 28 грудня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 28 грудня 2025 року о 10 годині 06 хвилин керував транспортним засобом марки «Yanmar F-180» номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі Т-16-44 в селищі Соборне Болградського району Одеської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Drager , покази якого дорівнюють 1.02 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З наданих ОСОБА_1 пояснень вбачається, що він транспортним засобом в момент його зупинки співробітниками поліції не керував, а сидів в причепі, за кермом була інша особа.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з місця події вбачається, що 28 грудня 2025 року о 10 годині 06 хвилин під час зупинки транспортного засобу марки «Yanmar F-180» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по автодорозі Т-16-44 в селищі Соборне Болградського району Одеської області, ОСОБА_1 сидів в причепі, а за кермом була інша особа.

Тож, жодних належних та допустимих доказів саме зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 28 грудня 2025 року о 10 годині 06 хвилин транспортним засобом марки «Yanmar F-180» номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі Т-16-44 в селищі Соборне Болградського району Одеської області, матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі й за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Тож, з урахуванням наведеного, можна зробити висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з кваліфікуючими ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, через недоведеність обставин і відсутність належних і достатніх доказів для набуття беззаперечного висновку.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Тончева