"19" лютого 2026 р. Справа № 363/7556/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було визначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531989 від 05.12.2025 року вбачається, що 05 грудня 2025 року о 00 год. 10 хв. у м Вишгород, вул. Кургузова, буд.14, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Вишгородського районного суду від 17.06.2025 року на 10 років та вчинив дане правопорушення повторно протягом року.

Крім того, було встановлено, що 10.02.2025 року відносно ОСОБА_1 Вишгородським районним судом Київської області у справі №363/201/25 було винесено постанову якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 7 років, та 03.06.2025 року Вишгородським районним судом Київської області у справі №363/2250/25 було винесено постанову якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 7 років. Таким чином, ОСОБА_1 повторно протягом року порушив п. 2.1а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У той же час до Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було визначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531989 від 05.12.2025 року вбачається, що 05 грудня 2025 року о 00 год. 10 хв у м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 14, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу , або в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, було встановлено, що постановою Вишгородського районного суду від 17.06.2025 року у справі № 363/2409/25, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2025 року у справі № 756/9901/25 ОСОБА_1 двічі протягом останнього року було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортний засобом, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яку двічі протягом останнього року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП..

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП - якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зі змісту наведеного нормативного припису вбачається, що допускається розгляд одним і тим же органом (посадовою особою) справ про адміністративне правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються Вишгородським районним судом Київської області, то Суд вважає за доцільне вищевказані справи про адміністративне правопорушення об`єднати в одне провадження для спільного розгляду і вирішення, оскільки правопорушення вчинені одним і тим же правопорушником, в тому ж самому місці. У той же час об`єднаному провадженню необхідно присвоїти № 363/7556/25.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення SMS-повідомлення про дату, час і місце судового засідання на його номер телефону, що був вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також в заяві про отримання судової повістки в електронній формі, та шляхом направлення судової повістки за місцем проживання та розміщення оголошення на сайті судової влади України. Про причини неявки у судове засідання ОСОБА_1 не повідомив, будь-яких клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, від нього не надходило.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У Постанові ВП ВС від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21 було встановлено, що реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 двічі викликався до суду шляхом направлення судових повісток на номер телефону, що вказаний в матеріалах справи та в заявці на отримання смс повідомлень, за адресою його місця проживання, а також шляхом публікації оголошення на сайті судової влади, зважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що його повідомлено про те, що розгляд його справи буде здійснюватися Вишгородським районним судом Київської області за викликом, то з урахуванням обов`язку сторін з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у їх справи, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та обов`язками, зважаючи на те, що суд обмежений принципами розумних строків, належної правової процедури, строками розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, то суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду його справи.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подав, а справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не належать до переліку справ, що розглядаються за обов`язкової присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення прийшов до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення можливе лише у випадку, коли належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, безпосередньо дослідженими судом, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення та вину особи у його вчиненні.

Згідно з п. 2.1.а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП законом передбачена відповідальність керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбаченихчастинами другою - четвертою цієї статті тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531989 від 05.12.2025 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- наявним у матеріалах справи DVD-R диском, на якому міститься файл з відеозаписом «export-rslw9» тривалістю 1 год. 16 хв. 25 сек., зроблений на боді камеру працівника поліції; з відеозапису вбачається, що 05.12.2025 року о 00 год. 7 хв. у м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 14, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнає, що він дійсно є водієм цього транспортного засобу, обізнаний про те що він позбавлений права керування транспортним засобом, але все одно кожен день керує транспортним засобом;

- постановою Вишгородського районного суду від 10.02.2025 року у справі № 363/201/25, яка набрала законної сили 21.02.2025 року, з якої вбачається факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 років;

- постановою Вишгородського районного суду від 03.06.2025 року у справі № 363/2250/25, яка набрала законної сили 16.06.2025 року з якої вбачається факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 років;

- довідкою інспектора сектору адміністрованої практики Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції А. Пальченко щодо відсутності в Єдиному державному реєстрі МВС інформації про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

- витягом з бази даних ІПНП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у повторному протягом року вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме у повторному протягом року здійсненні керування транспортними засобами, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП; провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

Також суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, доходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1.1 ПДР України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення повторно протягом року дій, що передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 - якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова або ухилення особи від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення з обов`язковим залученням щонайменше 2 свідків.

З матеріалів справи чудом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №531972 від 05.12.2025 року, складеним відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, встановлено, що 05 грудня 2025 року о 02 год. 10 хв у м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 14, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис запропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законодавством порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі. Однак від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

У матеріалах справи наявний DVD-R диск, на якому міститься файл з відеозаписом «export-rslw9» тривалістю 1 год. 16 хв. 25 сек., зроблений на боді камеру працівника поліції; з відеозапису вбачається, що 05.12.2025 року о 00 год. 7 хв. у м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 14, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнає що він дійсно є водієм цього транспортного засобу. Працівниками поліції зазначено що водій ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, та пропонують останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати до медичного закладу для проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній категорично відмовляється. Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 щодо в такому випадку відносно нього буде складений протокол за ст. 130 КУпАП, саме за відмову від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, з чим ОСОБА_1 погоджується. При цьому на повторне запитання поліцейського чи відмовляється ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній підтвердив свою відмову.

Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, складено та ознайомлено ОСОБА_1 з протоколами про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що в протоколах міститься його особистий підпис, та ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Будь яких заперечень та зауважень ОСОБА_1 не мав.

У загальному підсумку суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до висновку, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №531972 від 05.12.2025 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- наявним у матеріалах справи DVD-R диском, на якому міститься файл з відеозаписом «export-rslw9» тривалістю 1 год. 16 хв. 25 сек., зроблений на боді камеру працівника поліції; з відеозапису вбачається, що 05.12.2025 року о 00 год. 7 хв. у м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 14, працівниками поліції було зупинено автомобіль марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнає що він дійсно є водієм цього транспортного засобу. На вимогу працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився та засвідчив свою обізнаність про те, що відмова від проходження огляду тягне настання відповідальності за ст. 130 КУпАП.;

- актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та направленням на огляд водія транспортного засобу від 05.12.2025 року, в яких зафіксовано підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, та відмову останнього від його проходження;

- постановою Вишгородського районного суду від 17.06.2025 року у справі № 363/2409/25, яка набрала законної сили 30.06.2025 року, з якої вбачається факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 років;

- постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2025 року у справі № 756/9901/25, яка набрала законної сили 16.08.2025 року, з якої вбачається факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП, та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років;

- довідкою інспектора сектору адміністровано практики Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції А. Пальченко щодо відсутності в Єдиному державному реєстрі МВС інформації про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

- витягом з бази даних ІПНП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП слід призначити відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, на користь держави стягується судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Внаслідок цього з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 124, 130, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення № 363/7557/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єднати із справою № 363/7556/25 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, та присвоїти їм єдиний номер: 363/7556/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу, який не є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас