Справа № 390/3134/25
Провадження № 3/390/882/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2026 р. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

о 18 год 20 хв 19 листопада 2025 року водій ОСОБА_1 на трасі М-30 (734 км) керував т/з Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в медичному закладі відмовився. Водій ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП.

Крім того, о 18 год 20 хв 19 листопада 2025 року водій ОСОБА_1 на трасі М-30 (Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине, 734 км) керував т/з Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом згідно із рішенням Камінського районного суду Черкаської області від 26.12.2024.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся за вказаною у протоколі адресою у встановленому порядку. Про причини неявки до суду не повідомив.

З огляду на те, що ОСОБА_1 надсилалися судові повістки за вказаною ним же адресою, але будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що ця справа буде розглядатися у Кропивницькому районному суді Кіровоградської області, не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

В практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, вказано, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява N 3236/03).

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

В судовому засіданні досліджені: протоколи про адміністративні правопорушення від 19.11.2025; акт огляду та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 19.11.2025; довідки ВАП УПП в Кіровоградській області ДПП про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, про неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія та інформації щодо власника автомобіля; відеозапис події, з якого видно, що ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, та інші матеріали.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлорна та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, своїми діяннями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та п. 2.1А Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкцією частини 3 статті 130 КУпАП, яка є більш суворою з числа вчинених, передбачено покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Так, як правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП є більш серйозним правопорушенням, то покарання необхідно призначити саме за цією статтею.

Враховуючи особу правопорушника, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що вказує на систематичне нехтуваннями правилами дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, суд вважає за доцільне застосувати стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами.

Зважаючи на те, що власником автомобіля є ОСОБА_2 , суд не застосовує додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 1, 30, 33, 36, 283-285 КУпАП, на підставі ст. ст. 126, 130 КУпАП, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О.Квітка