ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/1717/25 Головуючий в 1 інст. Каряка Д.О.
Провадження №33/807/213/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шиша А.Б. (в режимі відео конференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шиша А.Б. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 9 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця ЗСУ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 22 березня 2025 року о 16 год. 13 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen C3», номерний знак НОМЕР_2 по вул. Сонячне шосе, 59 км. у с-щі Сонячне Запорізького району Запорізької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога. Згідно висновку КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги та СЗХ» ЗОР № 1938 від 22.03.2025 р. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом передачі керування тверезому водію, про повторність попереджено.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шиш А.Б., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в який зазначив, що постанова відповідає вимогам ст.ст. 280, 283 КУпАП.

Крім того, судом порушено вимоги ч. 1 ст. 268, ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку та як наслідок, справу розглянуто у його відсутність. Про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_2 дізнався лише 9 вересня 2025 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Посилається на порушення процедури огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, зокрема на те, що останньому було надано медичним працівником спеціальний пристрій для продуття, при цьому, не зроблено контрольний забір повітря для підтвердження відсутності в пристрої парів алкоголю. Після, медичний працівник, не ознайомивши ОСОБА_1 з результатом огляду, продовжив заповнювати документи. Будь-яких інших дій, зокрема відібрання біологічних зразків, проведення лабораторних досліджень тощо за участю ОСОБА_1 не проводилося. Разом із цим, окрім вказаної процедури має бути дана оцінка зовнішньому виду обстежуваної особи її поведінці, її мовної здатності, вегетативно-судинні реакції тощо. Між тим, процедура огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я є аналогічна тієї процедурі, що проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Отже, захисник вважає, що результати огляду ОСОБА_1 викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності і їх не можна визнати такими, які безсумнівно вказують на перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Наполягає, що разом із вимірюванням вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі за допомогою технічних засобів з метою уточнення наявних речовин впливу проводиться лабораторна діагностика. За результатами огляду на стан сп`яніння і лабораторних досліджень встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду та складається висновок.

На підставі наведеного захисник вважає, що огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я проведений з порушеннями вимог Інструкції № 1452/735, а тому висновок щодо результатів медичного огляду останнього на стан сп`яніння, згідно розділу ІІІ вказаної Інструкції, є недійсним.

Просить витребувати з КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР належним чином завірені копії документів щодо проведення медичного огляду ОСОБА_1 , скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 9 травня 2025 року, провадження в справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважну причину його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, приймає безпосередньо участь в бойових діях. Участі в розгляді справи ОСОБА_1 не приймав, зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився 9 вересня 2025 року.

Отже, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 9 травня 2025 року.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Шиша А.Б., відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Під час апеляційного перегляду справи, адвокат Шиш А.Б. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що з акту медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що під час його проведення використовувалися тести. Однак, відеозапис події не містить фіксації проведення таких тестів, натомість засвідчує проведення огляду ОСОБА_1 по спрощеній процедурі, аналогійній процедурі огляду водія поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Шиша А.Б., перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 278720 від 22 березня 2025 року підтверджується:

- роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 6820, тест № 2369, виготовленою 22 березня 2025 року о 16 годині 22 хвилин, якою підтверджується, що за результатами тестування у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 1,62% (а.с. 5);

- актом огляду на стан сп`яніння, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (а.с. 6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 березня 2025 року, яке складено у зв`язку із незгодою ОСОБА_1 з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 7);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1938 від 22 березня 2025 року (а.с. 8);

- відеозаписом події (а.с. 13).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 за згодою ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,62 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 не погодився, внаслідок чого був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення огляду лікарем наркологом.

На переконання судді апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення в рамках даної справи.

За наслідками огляду ОСОБА_1 в медичному закладі встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Наведене підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1938 від 22 березня 2025 року.

Суддя апеляційного суду констатує, що огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Крім того, суддею апеляційного суду за клопотанням сторони захисту були витребувані документи, зокрема:

- копію акту медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 1938 від 22 березня 2025 р., в якому зазначено, що при огляді останнього були встановлені ознаки, які вказували на стан алкогольного сп`яніння, зокрема: вегетативно-судинні реакції почервоніння склер, дихання: незмінне, зіниці: розширені, міміка: млява, поза Ромберга похитування, точні рухи: виконує з помилками, тремтіння пальців рук, відомості про остання вживання алкоголю або наркотичних речових тощо: «приховує», запах алкоголю з рота присутній, які, як встановлено лікарем, призвели до висновку за результатами огляду - алкогольне сп`яніння. Заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) - гостра алкогольна інтоксикація сп`яніння (а.с. 58);

- копію декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту газоаналізатору «DRAGER» Alkotest 6820 № СДІ 1-1198 ЗВТ від 13 серпня 2020 року (а.с. 59);

- копію сертифікату перевірки типу UA.TR.001 101-17 від 5 жовтня 2017 року, який чинний до 5 жовтня 2027 року (а.с.60);

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки аналізатор парів спирту у видихуваному повітрі Alcotest Drager 6820 заводський № ARNA-0673 від 18 вересня 2024 року « ЗП 2 -123000-24, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам методики повірки (а.с.61).

Отже, у судді апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного висновку лікаря № 1938 від 22 березня 2025 р. про перебування ОСОБА_1 у алкогольному сп`янінні, який заснований не лише на результатах експрес-тесту, а і на клінічних даних медичного огляду водія.

Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1 апелянтом не надано, а судом не встановлено.

При цьому, ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного його огляду № 1938 від 22 березня 2025 року, однак останні таким правом не скористалися.

Відповідаючи на доводи апелянта щодо порушення судом прав ОСОБА_1 через розгляд справи за його відсутності, суддя апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак, в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Матеріали справи засвідчують, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи 9 травня 2025 року в суді першої інстанції був повідомлений належним чином, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28) на номер телефону, який вказаний в протоколі та в заявах ОСОБА_1 до місцевого суду. Однак, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Сам по собі факт розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки судом першої інстанції здійсненні всі необхідні процесуальні заходи для забезпечення розгляду справи та прийняття рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП.

Одночасно, суддя апеляційного суду зауважує, що апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення його захиснику строку на апеляційне оскарження, призначення апеляційної скарги його захисника до розгляду, виклику його та адвоката до суду апеляційної інстанції і ОСОБА_1 реалізував зазначені права через свого захисника.

Таким чином, суддя суду першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Шишу Антону Борисовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 9 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Шиша Антона Борисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 9 травня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/1717/25