Справа № 163/2679/25 Провадження №33/802/104/26 Головуючий у 1 інстанції:Гайдук А. Л.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 - адвоката Халупко С.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 00:23 годині 29 листопада 2025 року по вулиці Володимирська, 83, в місті Любомль Ковельського району Волинської області керував автомобілем марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. Вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки про розгляд справи, який відбувся 11 грудня 2025 року, він не знав та про її розгляд належним чином повідомлений не був. Більше того, вказує, про те, що він о 00:23 годині 29 листопада 2025 року по вулиці Володимирська, 83, в місті Любомль Ковельського району Волинської області не керував автомобілем марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а будь - яких належних та допустимих доказів, які б вказували протилежне матеріали справи не містять.

З огляду на викладене простить оскаржуване рішення в даній справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як вважає його пропущеним з поважних на те причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Халупко С.В., який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, доходжу до наступного висновку.

Перш за все, враховуючи доводи ОСОБА_1 та матеріали справи, вважаю, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення від 11.12.2025 року, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №526693 від 29.11.2025 року, складеним поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області рядовим поліції Василюком Д.А., відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З яким ОСОБА_1 був ознайомлений та отримав його копію, що підтвердив своїми підписами (а.с. 1);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6243560 від 29.11.2025 року, за ч.1 ст. 126 КУпАП, яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною (а.с.2);

- роздруківкою із спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820», з якої вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , прилад № ARHK 0570, тест № 4491 від 29.11.2025 року, 00:31 год.; результат огляду 2.38 %о, дані результату були стверджені його особистим підписом (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками, результат огляду на стан сп`яніння 2.38 %о; з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та в графі з результатом згоден поставив свій підпис (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проводився і від проходження такого огляду останній відмовився (а.с.5);

- рапортом поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Василюка Д., у якому останній виклав обставини виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його документування, які узгоджуються із вище наведеними доказами (а.с.7);

- довідкою інспектора ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП сержанта поліції Капітули К. від 01.12.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до бази даних ІКС ІПНП не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25.01.2024 року і не являється позбавленим права керування т/з (а.с.9).

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться відеозаписами наданими працівниками поліції, з яких окрім іншого вбачається, що він керував транспортним засобом марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції за порушення комендантської години. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 поліцейськими виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння та про дану обставину ОСОБА_1 було оголошено. У зв`язку з цим, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. На таку пропозицію поліцейського ОСОБА_1 погодився та за наслідками продуву спеціального технічного приладу «Драгер» його цифровий покажчик становив 2,38 %о. З таким результатом ОСОБА_1 погодився, що засвідчив своїм підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Більше того, на запитання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, останній відповів «так, випив коняку». В подальшому на ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП та складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про безпідставність зупинки транспортного засобу марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням, то апеляційний суд зазначає про те, що згідно із п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху, тому враховуючи те, що на території Волинської області з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. діє коменданська година, працівники поліції правомірно зупинили автомобіль ОСОБА_1 о 00 год. 23 хв.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом «HONDA ACCORD», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , тобто не був водієм, у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №526693 від 29.11.2025 року, відеозаписами з бодікамер та відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції на яких, окрім іншого зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HONDA ACCORD», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений за керування в комендантську годину. Більше того, з моменту його зупинки не заперечував, що саме він керував вищевказаним автомобілем, а також копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6243560 від 29.11.2025 року, за ч.1 ст. 126 КУпАП, яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною.

Окрім того, характеризуючі дані, подані захисником не спростовують висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо твердження апелянта, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки про розгляд справи, який відбувся 11 грудня 2025 року, він не знав та про її розгляд належним чином повідомлений не був, то суд знаходить останні безпідставними, і в даному випадку погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо можливості розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 , який будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи під час складання протоколу, не з`явився, заяв по суті протоколу чи щодо процедури його розгляду не подавав.

Більше того, апеляційний суд звертає увагу на те, що останній будучи обізнаним про наявність відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не був позбавлений можливості залучити до участі ще в суді першої інстанції захисника або надати письмові заперечення, однак таким правом не скористався.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та були наведені в ході апеляційного розгляду його захисником щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 грудня 2025 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 грудня 2025 року в даній справі.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 грудня 2025 року, щодо нього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк