ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/9307/25 Головуючий в 1 інст.Швець О.В.
Провадження №33/807/366/26 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Кальній Д.С. на постанову Вільнянського районного суду м.Запоріжжя від 02 грудня 2025 року, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст. 124КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 436452, складеним 28.08.2025, 14.06.2025 о 17:10 год у м. Вільнянськ, по вул. Зачиняєва, буд. 12 водій керував транспортним засобом «Great Wall Voleex», державний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 А «Дати дорогу» та п. 16.11 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubisi Grandis», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Потерпілі відсутні. Чим порушив п.16.11 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Кальній Д.С. просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.38 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не дивлячись на зазначений факт опису доказів встановлення вини в описовій частині постанови, в резолютивній частині постанови судом не зазначено наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а лише зазначено про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шевченко К.О. подала до апеляційного суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Додатково зазначила, що ОСОБА_1 дійсно визнає свою вину у вчиненні ним 14 червня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в частині порушення правил дорожнього руху щодо невиконання вимог дорожнього знаку 2.1 а «Дати дорогу» та п. 16.11 ПДР України в повному обсязі. Даний факт повідомлявся ОСОБА_1 також у суді першої інстанції.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Кальній Д.С. також надав суду заву про розгляд справи за його відсутності та відсутності потерпілого ОСОБА_2 . Просив апеляційну скаргу задовольнити.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шевченко К.О., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Кальнія Д.С., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції встановлено таке.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 436452 від 28 серпня 2025 року зазначено, що 14 червня 2025 року о 17:10 год у м. Вільнянськ, по вул. Зачиняєва, буд. 12 водій керував транспортним засобом «Great Wall Voleex»державний знак НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 А «Дати дорогу» та п. 16.11 ПДР України, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubisi Grandis» державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Потерпілі відсутні. Чим порушив п.16.11 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

До протоколу додано: доповідна записка щодо розгляду клопотання адвоката Кальнія Д.С. стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участі ОСОБА_2 , інтереси якого він представляє; рапорт щодо находження повідомлення про ДТП; схема місця ДТП від 14 червня 2025 року; пояснення ОСОБА_3 від 14 червня 2025 року; пояснення ОСОБА_2 від 14 червня 2025 року; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №361687 від 14 червня 2025 року відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП; відеозапис.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Шевченко К.О. 02 грудня 2025 року надала до суду клопотання про закриття провадження та визнання вини правопорушником.

Дослідивши наявні докази, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП.

Так, згідно з положеннями ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Суд в оскаржуваній постанові зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 436452 від 28 серпня 2025 року; доповідною запискою інспектора ВОД ГР УПД ГУНП в Запорізькій області; рапортом чергового поліцейського; схемою місця ДТП; поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; відеозаписом події, яка мала місце 14 червня 2025 року.

Оцінивши у сукупності докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з огляду на час події, яка відбулася 14 червня 2025 року, закінчився 14 вересня 2025 року.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на момент розгляду справи, а саме станом на 02 грудня 2025 року, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому вказана судом підстава для закриття провадження в справі не є реабілітуючою та не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі представника потерпілого, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Кальнія Д.С. про те, що суд, закриваючи провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, повинен був визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає помилковими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Як зазначалось вище, згідно з матеріалами справи та постановою суду, подія інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення мала місце 14 червня 2025 року.

Отже, на момент розгляду справи судом першої інстанції 02 грудня 2025 року строки, передбачені ст.38 КУпАП, закінчились, тому суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

В свою чергу, згідно з вимогами п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи, і цей перелік є вичерпним.

Зі змісту вказаної статті убачається, що свідченням того, що особу визнано винною у вчиненні правопорушення, є накладення на таку особу адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що закриття провадження в справі через закінчення строків накладення адміністративного стягнення з одночасним визнанням особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення (про що просить апелянт), не узгоджується з вимогами статті 284 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції містить відомості, передбачені ст.283 КУпАП, в т.ч. містить посилання на обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові не ідеться про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, а навпаки суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції в частині підстав для закриття провадження в справі, ніким не оскаржується.

Сторона захисту апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції не подавала.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Кальнія Д.С. не убачається.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Оскаржувана постанова суду не суперечить правовим висновкам, викладеним в постановах Верховного Суду в справах №№910/18319/16; 927/623/18, на які посилається представник потерпілого в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Кальнія Д.С. залишити без задоволення.

Постанову Вільнянського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 314/3907/25