справа № 388/170/26
провадження № 3/388/189/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026м. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянув матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 та ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 13 січня 2026 року о 18.08 годині в м. Долинська, вулиця Чумацький шлях, 5, Кропиницького району Кіровоградської області керував транспортним засобом ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «г» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 13 січня 2026 року о 18.08 годині в м. Долинська, вулиця Чумацький шлях, 5, Кропиницького району Кіровоградської області керував транспортним засобом ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування відповідним транспортним засобом, відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 13 січня 2026 року о 18.08 годині в м. Долинська, вулиця Чумацький шлях, 5, Кропиницького району Кіровоградської області керував транспортним засобом ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 в`їзд заборонено, та здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень доказана сукупністю зібраних у справах доказів, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 № 565811, ААД № 598953 та ЕПР 1 № 565806 від 13 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 ; довідкою інспектора сектору адміністративної практики Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Є.Єпіфанової про відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія та відеозаписами з місця події на оптичних носіях даних DVD-R.

На відеозаписах з місць подій, що додані до протоколів про адміністративні правопорушення, які були відтворені у судовому засіданні, відображено зупинення працівником поліції транспортного засобу ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 . Поліцейський пояснив водієві про причину зупинку.

Попереджено водія про здійснення відеофіксації з місця події.

На вимогу поліцейського про пред`явлення відповідних документів, страховий поліс, водій повідомив, що посвідчення водія не має й також не має страхового полісу.

Водієм виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Водієві роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а він підтвердив їх зрозумілість. Поліцейським водієві роз`яснено зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на зміст вищезазначених відеозаписів, в цих справах поза будь-яким розумним сумнівом доказано керування ОСОБА_1 13 січня 2026 року транспортним засобом ВАЗ 20831, державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування керування даним транспортним засобом, не маючи страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та здійснення руху транспортного засобу під заборонений знак Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 та ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та не мала страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та рух транспортного засобу в дії знаку «В`їзд заборонено».

Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі Правила дорожнього руху) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі Правила дорожнього руху) чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Згідно з п.8.4 (в) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі Правила дорожнього руху) дорожні знак (додаток1), поділяються на групи: в) заборонені знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідальність за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідальність за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Таким чином, можливо дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи зазначене правило, вважаю накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Призначаючи адміністративне стягнення суд враховує особу правопорушника, обставини правопорушення, характер і тяжкість учиненого.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн., тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, 221, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у межах санкції ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору (рахунок для сплати: UA0026001, банк: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код: 37993783, код класифікації бюджетів: 22030106).

Стягувач судового збору: Державна судова адміністрація України (місцезнаходження за адресою: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021, ).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Д.М. Баранський