Справа № 365/90/26
Номер провадження: 3/365/48/26
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" лютого 2026 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділення поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працездатного, який працює комірником в Усівській гімназії Згурівської селищної ради, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 577043 від 27.01.2026, складеного інспектором СПД №2 ВП №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції Подуражнім В.П., 27.01.2026 приблизно о 21 год. 02 хв. в с. Усівка, вулиця Київська (Леніна) Броварського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN TOURAN, д.н.з НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest DRAGER 6810 ARZH-0287 під відеозапис протиправного відео реєстратора 855962, результат 0,49‰, тест 1104, чим порушив п. 2.9.а ПДР керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав, так як не був водієм. Пояснив, що він працює комірником у Усівській гімназії та до його обов`язків належить приймання та облік матеріальних цінностей. Того дня, 27.01.2026, підрядники мали привезти дрова у школу, тому він приблизно о 10 год. приїхав до місця своєї роботи. У зв`язку з погодніми умовами автомобіль з дровами затримувався на невизначений час. Після отримання дрів він мав організувати опалення школи. Враховуючи це він залишився на роботі, машину поставив на узбіччі дороги. Розуміючи, що буде на роботі дуже довгий час, можливо навіть до ранку, приблизно об 11 год. він випив пляшку пива. Після цього автомобілем не керував, але періодично приходив його прогріти, бо автомобіль має дизельний двигун та при великих морозах він не заводиться. Коли він черговий раз прогрівав автомобіль, до нього під`їхали працівники поліції. На його зауваження, що він не керував автомобілем, вони не звернули уваги, але запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. ОСОБА_1 не заперечує той факт, що випив пляшку пива та з результатом тесту 0,49 ‰ згоден. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я він відмовився. Проте, оскільки він на той момент фактично не керував транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з бодікамери, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому, просить суд закрити провадження у справі. Додатково зазначив, що він юридично необізнаний, з ним таке трапилося вперше та він не знав як необхідно діяти в таких ситуаціях, тому погодився підписати документи складені працівниками поліції.

ОСОБА_1 також надав письмові пояснення, в яких міститься клопотання про закриття провадження.

В судовому засіданні судом досліджені наявні в матеріалах справи докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 577043 від 27.01.2026, в якому зазначено, що 27.01.2026 приблизно о 21 год. 02 хв. в с. Усівка, вулиця Київська (Леніна) Броварського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN TOURAN, д.н.з НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу ALCOTEST DRAGER 6810 ARZH-0287 під відеозапис протиправного відео реєстратора 855962, результат 0,49‰, тест 1046, чим порушив п. 2.9.а ПДР (а.с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, зокрема, «відмовився, пройдено на місці» (а.с. 2);

- чек тесту 1104 ALCOTEST DRAGER 6810 ARZH-0287, з результатом 0,49‰ (а.с. 3);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено, що у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Результат огляду на стан сп`яніння 0,49 ‰. У графі «З результатами згоден» зазначено « ОСОБА_1 » та підпис (а.с. 4);

- розписка про передачу транспортного засобу тверезому водію (а.с. 5);

- копія посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с. 6);

- довідка про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідно до якої останній протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, а саме, 18.06.2025 за ч. 5 ст. 121 КУпАП (штраф 510,00 грн) (а.с. 7);

- два відеозаписи подій від 27.01.2026 з портативних відео реєстраторів 855870 та 855962, на яких, зокрема, зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , проходження ОСОБА_1 огляду. З результатом тесту - 0,49 ‰ погодився, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Після цього, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права, склав протокол та інші документи для фіксації правопорушення (а.с. 8 диск з відеозаписами)..

При цьому, на відеозаписах відсутня фіксація факту керування ОСОБА_1 27.01.2026 о 21 год. 02 хв. транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції. Крім того, жодним іншим доказом факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений.

У ОСОБА_1 вилучене посвідчення водія НОМЕР_3 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТЗ206926 (а.с. 1, 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП, забезпечення законності при застосуванні заходів адміністративного примусу передбачає не тільки наявність законних підстав для застосування адміністративного стягнення, але і дотримання встановленого законом порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У випадку порушення вимог п. 2.9 а ПДР України настає відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність особи за вказаною статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Всі склади правопорушень - формальні.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, спеціальний - водій транспортного засобу, інша особа, що керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Щодо суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід зазначити, що чинне законодавство, в тому числі й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Пленум Верховного Суду України зазначає, що керування транспортним засобом це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення необхідно встановити наявність усіх елементів складу адміністративного правопорушення. При цьому, наявність в діях особи складу правопорушення (всіх його елементів) повинна доводитись належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності та взаємозв`язку будуть достатніми для висновку, що особа вчинила відповідне правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП суддя лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суддя встановила, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 27.01.2026 приблизно о 21 год. 02 хв. в с. Усівка по вул. Київська Броварського району Київської області керував автомобілем VOLKSWAGEN TOURAN, д.н.з НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя має бути неупередженим і безстороннім, а тому не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїй постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а Верховний Суд зазначає, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, враховуючи обставини справи суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Керуючись ст. 40-1, 130, 245, 247, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 30.05.2007 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили постановою апеляційного суду, яку винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Т.М. Солдатова