Справа №463/251/26
Провадження №3/463/302/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 22 грудня 2025 року о 9 год. 15 хв. за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 188А, вчинив злісну непокору неодноразовій законній вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, а саме відмовився вийти з автомобіля та пройти у ТЦК та СП у зв`язку із вчиненням правопорушення за ст. 210-1 КУпАП від 28 квітня 2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Матеріали даної справи надійшли до Личаківського районного суду м. Львова з УПП в Львівській обл. ДПП 13 січня 2026 року та були призначені до розгляду в судових засіданнях.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №319543 від 22 грудня 2025 року вбачається, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд даної справи Личаківським районним судом м. Львова. У день надходження матеріалів справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, у зв`язку з чим судом вживалися заходи для виклику його до суду.

Зокрема, в судові засідання 14 січня 2026 року, 29 січня 2026 року та 11 лютого 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце таких повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом скерування йому судових повісток про виклик у такі засобами поштового зв`язку за адресою проживання, вказаною в протоколі, дані поштові відправлення повернулись до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що є належним повідомленням особи про місце і час розгляду справи, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

У зв`язку з наведеним постановою суду від 11 лютого 2026 року вирішено здійснити привід особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 13 жовтня 2025 року, виконання постанови доручено працівникам Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області та Володимирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області.

Водночас, 24 лютого 2026 року на електронну адресу суду з Володимирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області надійшли матеріали виконання приводу ОСОБА_1 , згідно з якими останній за адресою: Волинська обл., Володимирський р-н, с. Охнівка, не проживає та не зареєстрований, у зв`язку з чим виконати привід не було можливо, Відділ поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області вказану постанову також не було виконано та про результати виконання такої не повідомлено, самостійно за викликом суду в судове засідання 25 лютого 2026 року ОСОБА_1 знову не прибув, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтею 185 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Водночас, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, ОСОБА_1 до суду в жодне судове засідання не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався, судом було вжито всіх можливих заходів для забезпечення його участі у розгляді справи.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у жодне судове засідання не з`явився, доказів поважності причин неявки в судові засідання суду не надав, явку захисника не забезпечив, судом неодноразово відкладався розгляд справи для надання йому можливості взяти участь у розгляді справи, надати свої пояснення по суті вчиненого правопорушення, чого ним протягом більш ніж двох місяців не було вчинено, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності останнього.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків. Тобто протиправним діянням буде злісна непокора щодо кожного розпорядження чи вимоги поліцейського, якщо вони законні та пред`являються у процесі виконання ним службових обов`язків, зокрема з охорони громадського (публічного) порядку. Кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначають спосіб його вчинення - злісність непокори, що полягає у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

У відповідності до п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26 червня 1992 року (зі змінами) злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, і адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає навіть при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Так згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом абз. 2 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ.

Згідно з абз. 16 п. 79 Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.

Частиною 1 ст. 259 КУпАП встановлено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено, зокрема, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, поліцейським. Доставлення порушника має бути проведено в можливо короткий строк.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.

При цьому відповідно до ст. 235 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 210-1, 211 КУпАП уповноважені розглядати та накладати адміністративні стягнення керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, натомість у органів Національної поліції такі повноваження відсутні.

Так згідно з рапортом командира взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції Грушецького В. від 22 грудня 2025 року того дня під час несення служби в складі екіпажу «Омега 906» за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 188А, о 9 год. 5 хв. було зупинено транспортний засіб «Renault Megane», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме невиконання вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прями». Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в розшуку з 28 квітня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 як «ухилянт» за ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказує, що на неодноразові вимоги до ОСОБА_1 прослідувати з ними до РТЦК та СП останній відмовився та закрився у власному транспортному засобі.

Наведені в рапорті обставини щодо законності підстав зупинки ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції підтверджуються долученою копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6389909 від 22 грудня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 22 грудня 2025 року о 8:54 год. у м. Львові на вул. Б. Хмельницького, 188А, керуючи автомобілем «Renault Megane», р.н. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», чим порушив вимоги п. 8.4.г ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому зазначений у рапорті факт відмови ОСОБА_1 від виконання вимоги працівників поліції підтверджується долученими відеозаписами з портативного відеореєстратора поліцейського №471903.

Відтак вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №319543 від 22 грудня 2025 року, рапортом командира взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції Грушецького В. від 22 грудня 2025 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6389909 від 22 грудня 2025 року та відеозаписами з портативного відеореєстратора поліцейського №471903.

Вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, тяжкість скоєного, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 185, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 510 (п`ятсот десять) гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.