Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/108/26
Категорія ч.1 ст.130,124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Олянюка В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 30 жовтня 2025 року, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 30 жовтня 2025 року об`єднано в одне провадження справи № 295/14137/25, № 295/14139/25, справі присвоєно № 295/14137/25. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 29 вересня 2025 року о 13-39 год у м. Житомирі по проспекту Незалежності, 91/1, керуючи транспортним засобом Kia, державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав переваги у русі автомобілю Renault, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався у попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв із ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.3.б, 10.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №468465 від 29 вересня 2025 року за вказаних вище обставин ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді районного суду, адвокат Олянюк В.Л. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, зокрема, що матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, що водієм автомобіля виявився військовослужбовець ЗСУ, у якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На думку захисника, огляд на стан сп`яніння мав бути проведеним з урахуванням положень ст. 266-1 КУпАП. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення - недоведена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Олянюка В.Л., який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Апеляційна скарга не містить будь-яких доводів щодо невідповідності постанови суду першої інстанції нормам закону в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, тому у цій частині апеляційним судом не переглядається.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 468465 від 29 вересня 2025 року; протоколом серії ЕПР1 № 468419 від 29 вересня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; рапортом інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Яремчука В. від 29 вересня 2025 року; актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів із зазначенням виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд не проводився; направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «ОМСЦ» ЖОР від 29 вересня 2025 року; відеозаписом з портативної камери працівників поліції.

Так, із вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули на місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, встановили обставини та учасників ДТП. ОСОБА_1 повідомили про безперервну відеофіксацію, зауважили на наявність у водія транспортного засобу Kia ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора Драгер або у найближчому медичному закладі водій категорично та однозначно відмовився, отримав роз`яснення про наслідки такої відмови у вигляді складення відповідного протоколу й матеріалів, які в подальшому направляються до суду. Далі ОСОБА_1 роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відсторонили від керування транспортним засобом.

Складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та інші адміністративні матеріали надані водію на ознайомлення, від підпису яких він відмовився.

Зазначені вище докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 увчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а наданий відеозапис є безперервним, послідовним та відповідає п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки за допомогою останнього можна відтворити обставини, за яких патрульні після виявлених у останнього ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду, у відповідності до встановленого законом порядку, пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Той, у свою чергу, від огляду на місці зупинки автомобіля та в медичному закладі відмовився. Сам факт відмови його від проходження огляду був причиною складення протоколу про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Тому його дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Апеляційним судом не встановлено порушень з боку працівників поліції під час оформлення адміністративних матеріалів, дані зафіксовані на відеозаписі підтверджують, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому наслідком не залучення поліцейськими під час огляду на стан сп`яніння представників Військової служби порядку у Збройних Силах України є недійсність такого огляду, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у даній ситуації, він був учасником дорожнього руху, а тому за змістом ст. 15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Зі змісту довідки, долученої до матеріалів справи, на яку посилається адвокат у апеляційній скарзі, солдат ОСОБА_1 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_3 , 29 вересня 2025 року з 08-00 год до 20-00 год виконував службове завдання з перевезення матеріально-технічних засобів.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неналежності, як доказу наданої захисником, не засвідчену належним чином копію довідки невідомого походження з печаткою ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не містить усіх необхідних реквізитів, зокрема, вихідного номера, дати та підпису посадової особи, яка її видала.

Будь-яких доказів про те, що на цей час ОСОБА_1 виконував бойове завдання не надано і з пояснень останнього, які зафіксовані на відеозаписі, також не вбачається, що він в цей час виконував бойове завдання. Вказував, що є рядовим у військовій частині НОМЕР_4 . За оцінкою суду, від проходження огляду відмовився з власної волі, без примусу та стороннього тиску.

Як водій транспортного засобу ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, і його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись за правилами, передбаченими ст. 266 КУпАП.

У той же час, ст. 266-1 КУпАП регулює порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, визначених главою 13-Б КУпАП.

Отже, на переконання суду, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися згідно вимог ст. 266-1 КУпАП, а не ст. 266 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Суд з повагою ставиться до факту проходження ОСОБА_1 військової служби, однак це не надає йому імунітету від відповідальності за настільки вчинення суспільно небезпечного адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою, відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП та підстав для визнання його недопустимим не вбачається.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 30 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь