П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління державної податкової служби України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , головного бухгалтера ТОВ «Дистриб`юшн Рітейл Компані», місце роботи: м. Вінниця, вул. Є.Коновальця, 3, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

31.12.2025 при проведенні перевірки ТОВ «Дистриб`юшн Рітейл Компані» за адресою: м. Вінниця, вул. Є.Коновальця, 3 встановлено, що ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «Дистриб`юшн Рітейл Компані» вела податковий облік з порушеннями встановленого порядку, що призвело до заниження податку на прибуток на 160 578 грн. та ПДВ на суму 637 204 грн. за період з 20.07.2023 по 30.09.2025, чим порушила п.44.1, п.44.2 ст. 44, п.п.134.1.1 ст. 134 п.п.140.5.11, п. 140.5 ст.140, п. 198.1, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.п. 199.1 ст 199, п.200.1, п.200.2, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_2 подала заперечення, в яких просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Зазначає, що вона працювала головним бухгалтером у ТОВ «Дистриб`юшн Рітейл Компані» з 25.10.2024 по 09.01.2026, а тому не може нести відповідальність за ведення податкового обліку до 25.10.2024. Крім цього, зазначає, що вона не підписувала протокол про адміністративне правопорушення та не отримувала його копію. Також зазначає, що строк притягнення її до адміністративної відповідальності сплив.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП при розгляді даної справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Нормами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушила вимоги п.44.1, п.44.2 ст. 44, п.п.134.1.1 ст. 134 п.п.140.5.11, п. 140.5 ст.140, п. 198.1, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.п. 199.1 ст 199, п.200.1, п.200.2, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №1550 від 31.12.2025 та актом документальної планової виїзної перевірки від 31.12.2025 №39044/02-32-07-01/45322022.

Твердження ОСОБА_2 про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, суд сприймає критично з огляду на наступне.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_2 , 25.10.2024 її призначено на посаду головного бухгалтера ТОВ «Дистриб`юшн Рітейл Компані», а 09.01.2026 вона була звільнена з вказаної посади.

Водночас, ведення бухгалтерського обліку ТОВ «Дистриб`юшн Рітейл Компані» з порушенням норм чинного законодавства здійснювалась у період з 20.07.2023 по 30.09.2025, тобто і в той час, коли ОСОБА_2 вже займала посаду головного бухгалтера і, відповідно, була відповідальна за ведення бухгалтерського обліку.

Таким чином, твердження ОСОБА_2 про те, що вона не вчиняла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП не відповідає дійсності.

Твердження ОСОБА_2 про те, що строк притягнення її до адміністративного правопорушення сплив, суд до уваги не бере, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Водночас, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №1550 від 31.12.2025, датою вчинення адміністративного правопорушення є 31.12.2025, а тому тримісячний строк накладення адміністративного стягнення станом на дату розгляду справи не сплив.

Виходячи з наведеного, суд визнає ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Зважаючи на вказані вище обставини справи, враховуючи вимоги ст. 23 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судовий збір у розмірі 665,60 грн. підлягає стягненню із ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 40-1, 163-1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя