Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/247/26
Провадження № 3/382/177/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли три справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

З урахуванням встановлених обставин та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП справу про адміністративне правопорушення № 382/247/26 (провадження № 3/382/177/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 382/248/26 (провадження № 3/382/177/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 382/249/26 (провадження 3/382/179/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП необхідно об`єднати для спільного розгляду.

До суду від Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578387 від 29.01.2026 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, в якому вказано, що 29.01.2026 року об 11 год 57 хв, с. Райківщина по вул. Перемоги, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей звужені не реагеють на світло. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер чи в найближчому медичному закладі категорично відмовився, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за однорідне правопорушення: 28.03.2025 року справа № 382/400/25 та 24.12.2025 року справа 382/255/25 рішеннями Яготинського районного суду Київської області, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578373 від 29.01.2026 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, в якому вказано, що 29.01.2026 року об 11 год 57 хв в с. Райківщина по вул. Перемоги, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 при цьому будучи позбавленим права керуваннястроком на 10 років Яготинським районним судом Київської області від 24.12.2025 року, справа 382/2550/25, правопорушення вчинено повторно протягом року, 01.11.2025 року притягнений постановою ААД № 950015 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578352 від 29.01.2026 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, в якому вказано, що 29.01.2026 року об 11 год 57 хв в с. Райківщина по вул. Перемоги, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маяка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка вручена особисто, ОСОБА_1 про поважність причин нез`явлення в судове засідання не повідомив, заяв та клопотань про його відкладення від нього не надійшло. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП його присутність у вказаній категорії справи не є обов`язковою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України , заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).

Пунктом 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. В силу ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 2-4 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Частина 3 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до ч.1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Під час розгляду справи встановлено, що 29.01.2026 року об 11 год 57 хв, с. Райківщина по вул. Перемоги, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей звужені не реагеють на світло. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер чи в найближчому медичному закладі категорично відмовився, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за однорідне правопорушення: 28.03.2025 року справа № 382/400/25 та 24.12.2025 року справа 382/255/25 рішеннями Яготинського районного суду Київської області, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім цього встановлено, що 29.01.2026 року об 11 год 57 хв в с. Райківщина по вул. Перемоги, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 при цьому будучи позбавленим права керуваннястроком на 10 років Яготинським районним судом Київської області від 24.12.2025 року, справа 382/2550/25, правопорушення вчинено повторно протягом року, 01.11.2025 року притягнений постановою ААД № 950015 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім цього встановлено, що 29.01.2026 року об 11 год 57 хв в с. Райківщина по вул. Перемоги, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маяка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, що підтверджується, у своїй сукупності: відомостями протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№ 578387, 578373, 578352 від 29.01.2026 року; карткою обліку адміністративного правопорушення; рапортом (поясненнями) працівників органу поліції; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного ти іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; розпискою ОСОБА_1 від 29.01.2026 року; довідкою про належність транспортного засобу; довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 30.01.2026 року; довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами; копією постанови Яготинського районного суду Київської області по справі № 382/400/25 від 28 березня 2025 року; копією постанови Яготинського районного суду Київської області по справі № 382/2550/25 від 24 грудня 2025 року; фотоілюстраціями та відеозаписами з місця подіЇ.

Вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Отже вищеперелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування "поза розумним сумнівом", сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах "Кобець проти України" (п. 43) та "Авшар проти Туреччини" (п. 282), "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії" від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушень і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на її користь, оскільки докази винності особи одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Крім цього, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин по справі, вважаю, що стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на десять років без вилучення транспортного засобу відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є домірним вчиненому.

З урахуванням вимог непорушності права власності та примусового відчуження об`єктів права власності лише у виняткових випадках та відповідно до ст. 28, 126 КУпАП оплатне вилучення транспортного засобу слід застосовувати лише у випадку, якщо власник транспортного засобу, який не є особою відносно якої складено вказаний протокол та знає про те, що передає транспортний засіб у користування/керування особі, яка не має права керування ним або позбавленою такого права. Суддя не застосовує оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки до протоколу про адміністративні правопорушення не додано доказів належності його ОСОБА_1 , а також доказів того, що власник транспортного засобу передав його під керування особі, яка не мала права керування траспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 126, 130, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень:

- передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень та позбавити права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу;

- передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн та позбавити права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років;

- передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іденитифікаційний номер НОМЕР_1 , остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу та стягнути з нього 51 000 (п`ятдесят одну тисячу)грн (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м. Київ/21081300, код ЄДРПОУ- 37955989, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) номер рахунку (ІВАN) UA 0010001, код класифікації бюджету 21081300) та позбавити права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу. Стягувачем є державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іденитифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, код класифікації бюджету 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України. Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. М. Нарольський