Житомирський апеляційний суд
Справа №289/893/25 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Номер провадження №33/4805/245/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Кравчука Андрія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кравчука Андрія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2025 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 16.05.2025 близько 12 годині 10 хвилин на 86 км автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп керував автомобілем «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді місцевого суду, адвокат Кравчук А.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Захисник вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений працівниками поліції з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим його результати є недійсними. Також, в апеляційній скарзі зазначено, що відеозапис події не є безперервним, не відображає усіх обставин події, зокрема моменту зупинки транспортного засобу, а також не дає можливості встановити, який саме мундштук працівник поліції вставляє до газоаналізатора «Drager», що, на думку захисника, свідчить про неналежність та недопустимість такого відеозапису як доказу. Крім того, захисник зазначає, що рапорт працівника поліції не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою. На його думку, судове рішення не ґрунтується на належних та достатніх доказах вини ОСОБА_1 , а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів захисник послався на практику національних судів та Європейського суду з прав людини щодо оцінки доказів і дотримання принципу презумпції невинуватості.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №332112 від 16.05.2025, згідно якого ОСОБА_1 16.05.2025 близько 12 години 10 хвилин на 86 км автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп керував автомобілем «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», проба позитивна 0,70 проміле, тест 1194 від 16.05.2025. Водія відсторонено від керування в порядку ст.266 КУпАП (а.с.4); роздруківкою тесту від 16.05.2025 № 1194, результат якого 0,70 проміле (а.с.6); актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, результат огляду 0,70 проміле (а.с.5); направленням від 16.05.2025 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.7); постановою від 16.05.2025 серії ЕНА № 4743669 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП (а.с.9); рапортом поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП старшого сержанта поліції І. Ляшука від 16.05.2025, зі змісту якого вбачається, що під час несення служби 16.05.2025 близько 12 год 10 хв, згідно ст.35 Закону України «Про національну поліцію» було зупинено автомобіль «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний 0,70 проміле, тест 1194 від 16.05.2025, з результатом згідний. У зв`язку з чим на водія складено протокол ЕПР1 №332112 за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову ЕНА № 4743669 за статтею 125 КУпАП, від керування відсторонений згідно ст.266 КУпАП (а.с.10); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.11).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 . Вказаний доказ відповідає вимогам ст.251 КУпАП, є належним і допустимим, оскільки не містить ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

З матеріалів справи та відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який показав позитивну пробу 0,70 проміле, з результатом якого він погодився. Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом підписано ОСОБА_1 без зауважень.

Під час огляду на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256,266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Твердженням захисника про те, що працівниками поліції допущено порушення процедури огляду на місці зупинки, що могло вплинути на результат огляду, суд першої інстанції надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. Крім того, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 сам обрав запакований мундштук (на відео 12:16 з камери поліцейського, який проводив огляд), перед проведенням тесту працівником поліції здійснено контрольний забір повітря, за результатами якого наявність алкоголю не встановлено, про що водія повідомлено, заперечень щодо процедури огляду він не висловлював та з результатом погодився.

Не заслуговують на увагу також посилання захисника про те, що рапорт працівника поліції не може бути доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відомості, викладені у рапорті, підтверджується та узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції не зафіксовано, спростовуються відеозаписом.

Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник, преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не має.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не виключають винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення та не містять посилань на нові обставини чи докази, які б свідчили про незаконність ухваленої постанови.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, учасниками справи не надано.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кравчука Андрія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич