Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7723/25 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Номер провадження №33/4805/102/26
Категорія ч.1 ст.483 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: представника Житомирської митниці Державної митної служби України Заліщука О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Сампари Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Заліщука Олексія Миколайовича на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 23 жовтня 2025 року про закриття провадження у справі про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 23 жовтня 2025 року провадження у справі про порушення митних правил ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил № 0217/UA101000/2025 від 13.05.2025 Житомирською митницею під час перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачами яких є суб`єкти, розташовані (зареєстровані) на території Житомирської області, встановлено наступне. Одним із таких отримувачів гуманітарної допомоги є військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). З метою встановлення законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги, отримувачем яких зазначено вказану військову частину, Житомирською митницею до військової частини було направлено запит про надання інформації за вих. від 24.10.2024 № 7.19-4/20-02/8.2/8588, на який 11.12.2024 отримано відповідь за вих. № 1961/12112 від 26.11.2024 (вх. Житомирської митниці від 11.12.2024 № 11501/8.2-20) про те, що зазначена військова частина ряд транспортних засобів, вказаних у запиті, не отримувала та на обліку у військовій частині вони не перебувають.

Згідно інформації, що міститься у базі даних АСМО «Інспектор», встановлено, що 13.11.2023 о 23 год 29 хв через міжнародний пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «VOLVO», модель «V70», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2002 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2435 см3, тип двигуна - бензин, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України.

В ході проведення перевірки, з метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу, Житомирською митницею направлено запит у Львівську митницю за вихідним від 27.11.2024 № 7.19-3/20-02/7/9532 з проханням надати копії документів, на підставі яких транспортні засоби, отримувачем яких зазначено військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги вищевказаного транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться у АСМО «Інспектор» та копіями документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 11.12.2024 № 7.4-5/20-03/7/33763. Так, згідно поданої громадянином України ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 13.11.2023, яку ним підписано особисто, отримувачем товару зазначено - військову частину НОМЕР_1 (Житомирська обл). Також до митного оформлення громадянином України ОСОБА_1 було надано лист-звернення військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2023 № 2491/1 про те, що автомобіль марки «VOLVO», модель «V70», кузов № НОМЕР_2 , ввозиться у якості благодійної допомоги, та на безоплатній основі буде переданий на баланс військової частини НОМЕР_1 .

Згідно вказаної відповіді військової частини НОМЕР_1 за вих. №1961/12112 від 26.11.2024 (вх. Житомирської митниці від 11.12.2024 № 11501/8.2-20), зазначений транспортний засіб до військової частини НОМЕР_1 не надійшов та на балансі не перебуває.

На адреси місця реєстрації (проживання), наявні в електронних базах Державної митної служби, громадянина України ОСОБА_1 , направлено виклик від 05.12.2024 за № 7.19-3/20-02/10/9754 про необхідність прибуття до митного органу для дачі пояснень з приводу обставин ввезення транспортного засобу марки «VOLVO», модель «V70», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номер НОМЕР_3 , однак вказаний громадянин не прибув у встановлений строк до Житомирської митниці та не направив на адресу митниці (електронну адресу) письмових пояснень.

З метою підтвердження або спростування отримання військовою частиною вказаного транспортного засобу, видачі листа-звернення Житомирською митницею 10.01.2025 було направлено запит до військової частини НОМЕР_1 з доданням копії листа-звернення військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2023 № 2491/1 за вих. № 7.19-4/20-02/8.2/318 про надання інформації щодо підтвердження або спростування факту видачі листа-звернення стосовно зазначеного транспортного засобу, на який Житомирською митницею отримано відповіді за вих. № 1961/3954, № 1961/3955 від 11.03.2025, згідно яких військова частина НОМЕР_1 не підтверджує отримання та замовлення (очікування) вказаного транспортного засобу та видачу листа-звернення стосовно цього транспортного засобу.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, а саме вчинення ним дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товару - транспортного засобу марки «VOLVO», модель «V70», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2002 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2435 см3, тип двигуна - бензин, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 13.11.2023, у якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_1 та лист-звернення військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2023 № 2491/1 стосовно даного транспортного засобу, одержаного незаконним шляхом.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, представник митниці Заліщук О.М. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 жовтня 2025 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення у відповідності до санкції цієї статті.

В обґрунтування апеляційних вимог представник митного органу посилався на помилковість та необґрунтованість висновку судді суду першої інстанції, постанова судді, на думку апелянта, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема, вказав, що з 01 грудня 2023 року переміщення товарів гуманітарної допомоги, врегульовано порядком пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2023 року №953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану».

Відомості щодо отримувача автомобіля, а саме в/ч НОМЕР_1 , зазначеного ОСОБА_1 у декларації, не підтвердились, зокрема і щодо листа-звернення щодо вказаного автомобіля. Вважає, що суд першої інстанції не врахував пояснення свідка ОСОБА_2 про придбання транспортного засобу разом із іншими військовослужбовцями за власний рахунок.

Адвокат Сампара Н.М. подала заперечення щодо апеляційної скарги, яку вважала необґрунтованою, у зв`язку з чим постанову Богунського районного суду міста Житомира від 23 жовтня 2025 року просила залишити без змін. Погодилась із висновками суду щодо відсутності умислу у діях ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника скаржника Заліщука О.М., особу, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Сампара Н.М., які апеляційну скаргу вважали необґрунтованою та в її задоволенні просили відмовити, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог статтей 245, 252, 280 КУпАП та статтей 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Так, суд першої інстанції належним чином дослідив та оцінив зібрані у справі докази, які перевірені апеляційним судом, а саме:

протокол про порушення митних правил №0217/UA101000/2025 від 13 травня 2025 року (а.с. 1-3);

довідку про виготовлення витягу з Центральної бази даних Державної митної служби України від 13.05.2024 (а.с. 6);

інформацію Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а.с. 7);

скріншоти з бази даних «Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» (а.с. 8-9);

довідку про визначення вартості транспортного засобу з мережі Інтернет (а.с. 10);

копію листа Житомирської митниці про надання інформації та копії документів (а.с. 11);

копію листа Львівської митниці від 17 січня 2024 року з файловим додатком (а.с. 12-13);

копію листа-запиту Військовій частині НОМЕР_1 від 24 жовтня 2024 року (а.с. 14-16);

копію листа-відповіді Військової частини НОМЕР_1 від 26 листопада 2024 року (а.с. 17);

копію листа-запита Житомирської митниці на адресу Львівської митниці про надання інформації та копії документів (а.с. 18);

копію декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 13 листопада 2023 року (а.с. 20);

копію звернення військової частини НОМЕР_1 №2491/1 від 09 листопада 2023 року (а.с. 21);

копію реєстраційного документу на транспортний засіб «VOLVO», модель «V70», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2002 року виготовлення (а.с. 22);

копію паспорта громадянина Україна для виїзду за кордон ОСОБА_3 (а.с. 23);

копію листа Служби безпеки України від 14 травня 2025 року (а.с. 55);

копію пояснень ОСОБА_1 від 21 травня 2025 року (а.с. 59);

копію акту прийому-передачі транспортного засобу «VOLVO», модель «V70», кузов № НОМЕР_2 №2138/2 від 13 листопада 2023 року про передачу ОСОБА_1 на потреби військової частини НОМЕР_1 . (а.с. 60);

копії заяв до органів ДБР та НП ОСОБА_1 про вчинення кримінальних правопорушень (а.с. 85-92);

копію характеристики ОСОБА_1 від 17 червня 2025 року (а.с. 94);

копії листів-подяк ОСОБА_1 (а.с. 94 зворот 95, 96 зворот, 97 зворот);

скріншоти з переписки у мобільному застосунку (а.с. 113-117).

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд дійшов висновку, що доводи Житомирської митниці про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є необґрунтованими. Вказаний висновок суддя мотивував тим, що матеріали справи про порушення митних правил не містять достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 умислу у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Апеляційний суд у повному обсязі погоджується із таким висновком судді районного суду.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребували і потребують в засобах пересування, а тому небайдужі громадяни іноземних держав, волонтери, благодійні організації з початку війни опікуються зазначеними питаннями. Крім того, в умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації проти України, військові оперативно потребували транспортних засобів підвищеної прохідності, що пояснює недотримання формальностей правильної передачі транспортного засобу, підписання відповідного акту та постановки автомобіля на облік у військовій частині.

Згідно з диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості.

Суб`єктивна сторона ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка переміщуючи товари через митний кордон України надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Суддею районного суду, з висновком якого погоджується апеляційний суд, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 13.11.2023 о 23-29 год через міжнародний пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «VOLVO», модель «V70», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2002 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2435 см3, тип двигуна - бензин, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України, при цьому отримувачем вказав військову частину НОМЕР_1 .

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_1 за вих. №1961/12112 від 26.11.2024 транспортний засіб до військової частини НОМЕР_1 не надійшов та на балансі не перебуває, та відповідей за вих. № 1961/3954, № 1961/3955 від 11.03.2025, згідно якого військова частина НОМЕР_1 не підтвердила отримання та замовлення (очікування) вказаного транспортного засобу та видачу листа-звернення стосовно цього транспортного засобу.

Згідно акта прийому - передачі транспортного засобу № 2138/2 від 13 листопада 2023 року, ОСОБА_4 на безоплатній основі передав автомобіль ввезений з-за кордону Volvo V70 на потреби військової частини НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, ґрунтовно дослідив заперечення ОСОБА_1 та його захисника проти складеного щодо нього протоколу, а також надані на підтвердження заперечень докази, які у повному обсязі узгоджуються із наданими у суді першої інстанції поясненнями як самого ОСОБА_1 , так і допитаних у судовому засіданні свідків.

Так, ОСОБА_1 у суді першої інстанції надавав пояснення, за змістом яких громадянин ОСОБА_5 у жовтні 2023 року звернувся до товариша-волонтера ОСОБА_6 з проханням перемістити через державний кордон України два транспортні засоби, в якості гуманітарної допомоги ЗСУ на підставі листа звернення військової частини НОМЕР_1 , у достовірності якого сумнівів не було, а ОСОБА_6 у свою чергу звернувся до нього та до ОСОБА_7 щодо надання йому допомоги привезти транспортні засоби в Україну. 12.11.2023 він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в місті Перемишлі біля магазину Косторама, отримали від ОСОБА_8 та його колеги два транспортні засоби, у тому числі транспортний засіб марки «Volvo», модель «V70», кузов № НОМЕР_2 , які ввезли у якості гуманітарної допомоги на підставі листа звернення військової частини НОМЕР_1 , яке надійшло ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку від ОСОБА_9 13.11.2023 на території автозаправної станції "WOG", яка знаходиться в селі Шегині, Яворівського району, Львівської області вони передали транспортний засіб Volvo V70, представнику військової частини ОСОБА_9 та військовослужбовцю ОСОБА_10 на підставі акту прийому-передачі, також військовими їм було висловлено усну подяку та надано письмову подяку для ОСОБА_8 . Умислу на вчинення дій зазначених у протоколі у нього не було, як тільки дізнався про ймовірну підробку документів звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин, які перебувають на даний час на стадії досудового розслідування. Просив визнати його невинуватим у вчиненні вказаного правопорушення, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Висновок суду першої інстанції, крім іншого підтверджується і показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні районного суду пояснив, що з ОСОБА_1 перебуває у дружніх відносинах. В жовтні 2023 року ОСОБА_6 попросив його, щоб разом з ОСОБА_1 привезли автомобіль з Польщі для військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , на що вони погодились. В Польщі ОСОБА_11 передав їм два транспортних засоби: марки «Volvo», модель «V70» реєстраційний номер НОМЕР_3 , на якому поїхав ОСОБА_1 , та «CHEVROLET», який транспортував він. Перетнувши кордон, транспортний засіб передали представнику в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 , який був з військовослужбовцем ОСОБА_10 по акту прийому-передачі, в його присутності, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_6 в суді першої інстанції пояснив, що з ОСОБА_1 має товариські відносини та надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_7 . Сумнівів у тому, що ОСОБА_9 військовослужбовець у нього не виникло, був у військовій формі та приїхав на військовому автомобілі. ОСОБА_9 просив надати подяку для ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 . В листопаді 2023 року постала гостра потреба в автомобілі для виконання бойових завдань. Він з іншими військовослужбовцями скинулись коштами та придбали автомобіль марки «Volvo», модель «V70». ОСОБА_1 погодився привезти його в Україну, у зв`язку із чим його командуванням було надано лист. В подальшому, ОСОБА_1 безоплатно перевіз через кордон та передав цей автомобіль йому для потреб військовослужбовців, який використовувався для виконання бойових завдань, вивезення поранених, і на даний час використовується для потреб ЗСУ військовослужбовцем ОСОБА_12 , якому він передав автомобіль, де саме наразі знаходиться невідомо. На облік автомобіль в/ч не ставила, оскільки не було місць по штату.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги та вважає обґрунтованими заперечення адвоката Сампари Н.М. на апеляційну скаргу, що ОСОБА_1 , зважаючи на нагальність потреб та обставин на час ввезення автомобіля, не може бути відповідальним за не взяття доправленого у якості гуманітарної допомоги автомобіля на облік у військовій частині.

Вказала, що транспортний засіб використовувався військовослужбовцями для виконання військових завдань, що підтверджено зібраними у справі доказами.

Матеріали справи не місять відомостей, що вказаний автомобіль використовувався у цивільному обороті або для потреб цивільного населення, тобто вказаний автомобіль на цивільний облік не реєструвався, що свідчить про його належне цільове використання для військових цілей та захисту країни від збройної агресії.

Відомостей про недостовірність та неналежність названих документів представником митної служби не надано, як і доказів про використання автомобіля для власного збагачення шляхом його реалізації, використання не за призначенням або отримання будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 умисно подав митному органу недостовірні відомості щодо отримувача товару суду не надано. Не здобуто таких і під час апеляційного розгляду справи.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в справі відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 надав митному органу підроблені документи чи документи одержанні незаконним шляхом (висновки експертизи, показання свідків, вирок суду), які б доводили його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинено умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи є аналогічними до змісту протоколу про порушення митних правил та зводяться до переоцінки апеляційним судом доказів, зібраних та досліджених судом першої інстанції.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.

На думку апеляційного суду, оскаржена постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Заліщука Олексія Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 23 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь