КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/1781/25

11 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Київської митниці - Кучер Лучії Олександрівни на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 04 квітня2025 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 473 МК України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року провадження відносно громадянки України ОСОБА_1 , у справі про порушення митних правил, передбачених статтею 473 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил від 12 грудня 2024 року № 1079/10000/24 товар - «система скиду вантажу, з маркуванням «T2Т MG90S Micro Servo»» - 1 шт., повернуто власнику або уповноваженій особі в установленому законом порядку.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 09 квітня 2025 року представник Київської митниці - Кучер Лучія Олександрівна подала апеляційну скаргу в якій просила апеляційний суд постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення відповідно до санкції цієї статті МК України.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що Київська митниця не погоджується з постановою суду першої інстанції та вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 486, 489 МК України, не з?ясовано всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про відсутність у діях громадянки України ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України.

Зазначає, що приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції не врахував всіх обставин, проте надав перевагу висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 27.02.2025 року N? 1401 згідно якого, об?єкти дослідження за найменуванням та описом не відповідають списку товарів військогого призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, затвердженому постановою КМУ від 20.11.2003 року № 1807 та не є товарами військового призначення, міжнародна передача яких підлягає державному контролю.

Зазначає, що судом першої інстанції не з?ясовано наявність чи відсутність у судового експерта ОСОБА_2 законних повноважень визначати належність найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю та, відповідно, визначати належність товару до товарів військового призначення. Між тим, вказану експертизу від 27.02.2025 року N? 1401 проведено судовим експертом ОСОБА_2 , який не залучався декларантом ОСОБА_1 , як спеціаліст або експерт в порядку ст. 327 МК України до даного провадження.

Крім того, відповідно до інформації, розміщеної на офіційному вебсайті Міністерства юстиції України за посиланням https://rase.minjust.gov.ua/, ОСОБА_2 не є фахівцем державної спеціальної установи; має свідоцтво експерта N? 26-21/П від 27-05-2021 (термін дії продовжено до 05-06-2027); номер та вид експертизи - Товарознавча експертиза; Індекс та вид експертної спеціальності - 12.1 Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів.

Також, експерт ОСОБА_2 відсутній у переліку юридичних осіб, які мають повноваження на здійснення діяльності щодо попередньої ідентифікації товарів у галузі державного експортного контролю, що міститься на офіційному сайті Державної служби експортного контролю.

Отже, судовий експерт Специк Юрій Михайлович не має повноважень з визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю, а тому висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 27.02.2025 року N? 1401 не є належним доказом у справі про порушення митних правил, який підтверджує, що безпосередній предмет порушення митних правил не відноситься до товарів військового призначення.

Згідно з листом Державної служби експортного контролю від 08.08.2023 року N? 4308/42-23 та відповідно до статті 11 Закону України від 20.02.2003 року N?549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» одним із завдань експертизи в галузі державного експортного контролю є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено та не заперечувалось жодним з учасників судового розгляду у суді першої інстанції, що відправником ОСОБА_1 у митній декларації форми CN22 вміст вкладення міжнародного поштового відправлення N? RL065830846UA задекларовано як «1 mechanized fishing equipment» вартістю - 100 USD, 4 plastic parts вартістю - 40 USD, в перекладі українською мовою: «одне механізоване обладнання для вилову риби», вартістю - 100 доларів США та 4 plastic parts в перекладі українською мовою 4 пластикові частини вартістю - 40 доларів США.

Відповідно до п.п. 64. п. 4 Положення про Державну митну службу України Держмитслужба організовує у встановленому законодавством порядку проведення митних експертиз та досліджень і провадження експертної діяльності у Держмитслужбі та її територіальних органах. Згідно з Положенням про СЛЕД (Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень) Держмитслужби, затвердженим наказом Держмитслужби від 23 жовтня 2019 року N? 18 (у редакції наказу від 12 листопада 2019 року N?29 зі змінами) СЛЕД Держмитслужби є спеціалізованим територіальним органом Держмитслужби з питань експертизи у системі територіальних органів Державної митної служби. Відповідно до п. 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, одним з її основних завдань є забезпечення реалізації державної митної політики та державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи, запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушеннями митних правил, а також проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері. СЛЕД Держмитслужби проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик визначальних для: ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів, класифікації товарів згідно з УКТЗЕД та для інших цілей, визначених Митним кодексом України та Положенням про СЛЕД Держмитслужби. Окрім цього, Положенням про СЛЕД Держмитслужби передбачено здійснення СЛЕД Держмитслужби експертного забезпечення заходів Держмитслужби щодо запобігання та протидії контрабанді, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства.

При цьому, як зазначено у висновку СЛЕД Держмитслужби від 15.10.2024 року N? -0358, до компетенції та уповноважень СЛЕД Держмитслужби не входить проведення експертизи в галузі державного експортного контролю в розумінні та для цілей описаних в ст. 11 Закону Украни від 20.02.2003 року N? 549-TV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», проте, одним із основних завдань СЛЕД Держмитслужби є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних товарів, що підлягають державному експортному контролю, та яку проводить Держекспортконтроль України.

Підсумовуючи вищезазначене, вважає, що до компетенції та уповноважень СЛЕД Держмитслужби та її фахівців, що мають право на проведення досліджень за відповідним напрямом, відноситься визначення характеристик зразків товарів з метою їх ідентифікації та класифікації, тощо (для цілей митного контролю та оформлення або з?ясування питань в справі про порушення митних правил), за якими вони можуть бути віднесені до товарів військового призначення та подвійного використання відповідним уповноваженим державним органом.

Даними Додатку до атестата про акредитацію N? 20761 від 30 червня 2021 року підтверджується Сфера акредитації СЛЕД Держмитслужби, відповідно до якої об`єктами досліджень можуть бути, зокрема, деталі та частини готових виробів, спеціальні технічні засоби, у тому числі товари подвійного використання, вироби військового призначення, їх частини та конструктивно схожі з ними вироби.

Отже, експертне дослідження товару, який пересилався ОСОБА_1 У MIB N? RL065830846UA, проводилось експертом СЛЕД Держмитслужби не в розумінні ст. 11 Закону N? 549-1V, а відповідно до норм МК України в рамках здійснення митного контролю. Відтак, експертний висновок СЛЕД Держмитслужби від 15.10.2024 року N? -0358 є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил N? 760/1781/25 (протокол про ПМП N? 1079/10000/24)), який свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 473 МК України.

Київська митниця вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України, повністю доведена та підтверджується протоколом про порушення митних правил N? 1079/10000/24 від 12.12.2024 року, актом про проведення огляду (переогляду) товарів від 30.09.2024 року, висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 15.10.2024 року N? -0358 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

23 січня 2026 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Кононенко Оленою Сергіївноюбуло поданодо Київського апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу в яких захисник зазначає, що вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Не погоджується із твердженням апелянта про те, що експертизу від 27.02.2025 року N? 1401 проведено судовим експертом ОСОБА_2 , який не залучався декларантом ОСОБА_1 , як спеціаліст або експерт в порядку ст. 327 МК України до даного провадження», оскільки вказане не відповідає нормам МК України.

Так, ст. 327 МК України регламентує порядок залучення спеціалістів та експертів для участі у здійсненні митного контролю, відповідно до якої, у разі потреби для участі у здійсненні митного контролю можуть залучатися спеціалісти та експерти. Залучення спеціалістів та експертів здійснюється керівником митного органу або його заступником за погодженням з керівником підприємства, установи, організації, де працює спеціаліст чи експерт.

Зазначає, що ОСОБА_1 відправила в міжнародному поштовому відправленні автономне навісне обладнання на цивільні квадрокоптери - системи навішування (закріплення), перевезення та доставки вантажів, тобто товари, які не відносяться до товарів подвійного використання, не підпадають під державний експортний контроль, не є предметом міжнародних передач товарів, є товарами цивільного призначення, що цілком і повністю підтверджено експертним висновком Київської торгово-промислової палати від 11.11.2024 року N? K-1016 та висновком експерта ОСОБА_2 за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи N?1401/1 від 27.02.2025 року. А відповідно до порядку, визначеного ст. 327 МК України, жодних експертів та спеціалістів ОСОБА_1 не залучала та не повинна була залучати.

Вказує на те, що ОСОБА_1 для захисту своїх прав та законних інтересів проведено незалежні експертизи на підставі ч. 2 ст. 515 МК України, згідно якої особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи. Тому твердження апелянта щодо незалучення експерта ОСОБА_2 , як спеціаліста або експерта, в порядку ст. 327 МК України є таким, що не відповідає нормам МК України.

В апеляційній скарзі Київська митниця в частині обґрунтування належності та допустимості як доказу, на думку митниці, висновку СЛЕД Держмитслужби від 15.10.2024 року N? -0358, посилається на норми ст.ст. 502, 515 МК України, які регламентують порядок проведення експертизи під час провадження у справах про порушення митних правил. При цьому, висновок СЛЕД Держмитслужби від 15.10.2024 року N? -0358 отриманий не в рамках провадження по справі про порушення митних правил N?1079/10000/24, а в рамках процедур митного контролю поштового відправлення.

Зазначає, що в матеріалах справи про порушення митних правил N?1079/10000/24 відсутня постанова про призначення експертизи, як того вимагає ст. 516 МК України, згідно якої, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

В матеріалах справи про порушення митних правил N?1079/10000/24 наявний лише запит про проведення дослідження N? 7.8-6/20-06/7/18786 від 08.10.2024 року, підготовлений ОСОБА_3 за підписом заступника начальника митниці Стасенка Дмитра, в той час як провадження у справі здійснювалось Кучер Л.О .

Крім того, запит про проведення дослідження не містить переліку конкретних питань, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, як того вимагає ст. 516 МК України.

Зазначає, що в поясненнях захисника та безпосередньо досліджено судом в самому висновку СЛЕД, на стор. 3,4 міститься інформація що до компетенції та уповноважень СЛЕД Держмитслужби не входить проведення експертизи в розумінні та для цілей, описаних в ст. 11 Закону України від 20.02.2003 року N? 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».

У переліку юридичних осіб, які мають повноваження на здійснення діяльності щодо попередньої ідентифікації товарів у галузі державного експортного контролю, що міститься на офіційному сайті Державної служби експортного контролю, Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби - відсутня.

Додатково зазначає, що згідно висновку СЛЕД Держмитслужби від 15.10.2024 року N? -0358 дослідження проведено, в тому числі експертом Зубаревим Олекcандром, який не є експертом з товарознавчої оцінки товарів, так як дана особа не зазначена в Реєстрі атестованих судових експертів на сайті Міністерства юстиції України (http://rase.minjust.gov.ua/search/getForm).

Зазначає, що всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 N? 53/5, у висновку СЛЕД Дердмитслужби від 15.10.2024 року N?-0358 відсутні дані про експертів та попередження експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи. У наданому до суду висновку експерт не є атестованим судовим експертом, а також не попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Київської митниці Державної митної служби України Герасименко Тетяна Володимирівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила скаргу задовольнити.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Кононенко Олена Сергіївна в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а постанову Солом?янського районного суду м. Києва від 04 квітня 2025 року- залишити без змін.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилась, про день та час розгляду справи апеляційним судом повідомлена у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК).

Крім того, згідно зі ст. 489 МК посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст. 487 МК, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закриваючи провадження у справі про порушення митних правил, передбачених статтею 473 МК України, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції посилався на відсутність належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що предмети, які знаходились у міжнародному поштовому пересиланні, відносяться до товарів військового призначення, на які необхідні дозвільні документи в галузі експортного контролю. Суд дійшов висновку, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 473 МК України.

Апеляційний суд повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, згідно протоколу про порушення митних правил № 1079/10000/24 від 12.12.2024 року, 30 вересня 2024 року в зоні митного контролю митного поста «УкрПошта» Київської митниці, на території логістичного центру «Київ» АТ «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) під час проведення митного огляду МПВ № RL065830846UA, яке пересилалося з України ( ОСОБА_1 ), одержувач - ОСОБА_4, США, було виявлено предмет схожий на систему скиду, з маркуванням: «T2Т MG90S Micro Servo» - 1 шт. та пластикові частини - 4 шт.

У митній декларації форми CN22 МПВ вміст вкладення задекларовано як «1 mechanized fishing equipment» вартістю - 100 USD, 4 plastic parts вартістю - 40 USD, в перекладі українською мовою: «одне механізоване обладнання для вилову риби», вартістю 100 доларів США та 4 plastic parts в перекладі українською мовою 4 пластикові частини, вартістю 40 доларів США.

08 жовтня 2024 року зазначені зразки було направлено для проведення експертного дослідження до СЛЕД Держмитслужби.

Згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 15 жовтня 2024 року № -0358 наданий на дослідження предмет ідентифіковано, як спеціально призначений компонент для дистанційно пілотованих літальних апаратів (БПЛА), а саме- система одинарного скиду боєприпасів, що призначена для кріплення на БПЛА, яка модифікована для військового використання з двома додатковими фіксаторами, що призначені для кріплення боєприпасів. Вищезазначений предмет модифіковано для військового використання, зазначених в позиції ML10.с Списку товарів військового призначення, що є додатком до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1807. Надані на дослідження 4 пластикові запчастини кваліфіковані як посадкові ніжки (демфери), не мають ознак товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Враховуючи висновки експертизи, митним органом зазначено, що у порушення норм чинного законодавства, відправником вищевказаного товару оригінал дозволу або висновку Держекспортконтролю до митного органу не надавався.

Таким чином, відправник МПВ № RL065830846UA - громадянка України ОСОБА_1 здійснила вкладення до вищезазначеного МПВ, а саме - системи скиду вантажу з маркуванням «T2Т MG90S Micro Servo» без надання дозвільних документів, тобто, відправила їх у посилці з порушенням митних правил, що свідчить про наявність в її діях ознак порушення митних правил, передбачених статтею 473 МК України, а саме, пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, відправлених з порушенням митних правил.

Безпосередній предмет правопорушення - система одинарного скиду боєприпасу, з маркуванням «T2Т MG90S Micro Servo», у кількості - 1 шт., в порядку статті 511 МК України вилучена та зберігаються на складі Київської митниці за адресою: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8- А.

Правила переміщення (пересилання) міжнародних поштових та експрес-відправлень через митний кордон України визначено ст. ст. 233-237 МК України.

Частиною 8 ст. 233 МК України визначено, що міжнародні поштові (крім тих, що переміщуються через територію України транзитом) та експрес-відправлення переміщуються через митний кордон України після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться в цих відправленнях.

Згідно з п. 2 ст. 235 Митного кодексу України забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання відповідно до актів Всесвітнього поштового союзу, а також товарів, відправлених з порушенням вимог нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв`язку. Пунктом 2 частини 1 статті 235 Митного кодексу України встановлено, що забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, відправлених з порушенням митних правил.

Відповідно до ст. 236 МК України товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У абз 1 п/п 2 п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 450 передбачено, що товари, які пересилаються через митний кордон України в міжнародних поштових відправленнях, декларуються шляхом подання митному органу уніфікованого міжнародного документа, форма якого установлена актами Всесвітнього поштового союзу, а саме: митні декларації CN 22, CN 23.

Указом Президента України від 10.10.2017 року № 316/2017 затверджені Всесвітня поштова конвенція, Загальний регламент Всесвітнього поштового союзу, Заключний протокол Всесвітньої поштової конвенції та Угода про поштові платіжні послуги, підписані від імені України 11.10.2012 року у м. Доха.

Відповідно до вимог пункту 2 статті РП 125 глави 2 Регламенту Поштових посилок Всесвітнього поштового союзу (учиненої в місті Берн 15 квітня 2013 року), до кожної посилки додається митна декларація CN 23 або як єдиний бланк, або як частина бланка-пачки СР 72. В ній повинно детально зазначатися вкладення посилки.

Пунктом 1 статті РП 151 глави 5 визначено, що складання митної декларації належить до виключної відповідальності відправника.

Частиною 1 статті 473 МК України передбачена відповідальність за пересилання через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів, наявність, найменування або назва, кількість яких не відповідає даним, заявленим у митній декларації або в інших документах, що відповідно до законодавства України з питань митної справи замінюють митні декларації, товаросупровідних та/або комерційних документах.

За змістом ст. 196 МК України, не можуть бути пропущені через митний кордон України:

1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом;

2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу);

3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Митного кодексу України забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях, серед іншого, товарів, заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території (п. 1.1).

Відповідно до положення ст. 3 Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 20 листопада 2003 року № 1807, в редакції, яка діяла станом на час досліджуваних подій, здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, міжнародна передача товарів, зазначених у пункті 1 цього Порядку (далі - товари), може здійснюватися суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів, центральним органом виконавчої влади, військовим формуванням, правоохоронним органом, органом та підрозділом цивільного захисту України (далі - суб`єкти), іноземним суб`єктом господарської чи іншої діяльності (далі - іноземний суб`єкт) за наявності у них відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю, зазначених у статті 15 Закону.

За змістом ст. 1 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20 лютого 2003 року (із змінами та доповненнями) товари військового призначення в сукупності чи окремо - це вироби військового призначення - озброєння, боєприпаси, військова та спеціальна техніка, спеціальні комплектуючі вироби для їх виробництва, вибухові речовини, а також матеріали та обладнання, спеціально призначені для розроблення, виробництва або використання зазначених виробів.

Митницею на підтвердження порушень ОСОБА_1 митних правил, передбачених ст. 473 МК України, до суду першої інстанції було надано протокол про порушення митних правил № 1079/10000/24 від 12.12.2024 року; опис предметів; службова записка; копія митної декларації форми CN22 МПВ; акт проведення огляду товарів, та транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; акт взяття проб ( зразків) товарів від 05.10.2024 року; запит на проведення дослідження ( аналізу, експертизи); висновок СЛЕД Держмитслужби від 15.10.2024 року N? -0358.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з Законом України від 20 лютого 2003 року № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» міжнародна передача товарів військового призначення та подвійного використання може здійснюватися суб`єктом міжнародних передач товарів або іноземним суб`єктом господарської діяльності за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю, оригінал якого під час митного оформлення разом з іншими документами, необхідними для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, зобов`язаний надати відповідний суб`єкт.

Згідно з висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (СЛЕД) від 15 жовтня 2024 року № -0358 наданий на дослідження предмет ідентифіковано як спеціально призначений компонент для дистанційно пілотованих літальних апаратів (БПЛА), а саме - система одинарного скиду боєприпасів, що призначена для кріплення на БПЛА, яка модифікована для військового використання

Надана на дослідження система одинарного скиду боєприпасу має ознаки спеціально призначених компонентів для дистанційно пілотованих літальних апаратів БПЛА, яка модифікована для військового використання, зазначених в позиції ML10.с Списку товарів військового призначення, що є додатком до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1807. Надані на дослідження 4 посадкові ніжки (демфери), не мають ознак товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Згідно з положеннями ст. 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Призначення дослідження (аналізу, експертизи) в інших установах (організаціях) допускається лише у разі неможливості проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленим підрозділом або за заявою декларанта чи уповноваженої ним особи для підтвердження чи спростування результатів проведеного дослідження (аналізу, експертизи).

Відповідно до ст. 502 МК України експерт призначається посадовою особою митного органу, в провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил, у разі потреби в спеціальних знаннях. Експертом може бути особа, яка має необхідні знання для надання відповідного висновку.

Згідно з положеннями ст. 515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно з Положенням про СЛЕД Держмитслужби, затвердженим наказом Держмитслужби від 23 жовтня 2019 року № 18 (зі змінами), СЛЕД Держмитслужби є спеціалізованим територіальним органом Держмитслужби з питань експертизи у системі територіальних органів Державної митної служби.

Відповідно до п. 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби одним з її основних завдань є забезпечення реалізації державної митної політики та державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи, запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушеннями митних правил, а також проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері.

СЛЕД Держмитслужби проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів урамках процедур митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів, класифікації товарів згідно з УКТЗЕД та для інших цілей, визначених Митним кодексом України та Положенням про СЛЕД Держмитслужби.

Окрім цього, Положенням про СЛЕД Держмитслужби передбачено здійснення СЛЕД Держмитслужби експертного забезпечення заходів Держмитслужби щодо запобігання та протидії контрабанді, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства.

Апеляційний суд враховує, що згідно з Атестатом про акредитацію з додатком СЛЕД Держмитслужби має повноваження на комплексні класифікаційні та ідентифікаційні дослідження візуальним методом, методом вимірювання лінійних кутових розмірів, ваговим методом, методом порівняльного дослідження шляхом зіставлення конструктивних ознак і параметрів досліджуваних об`єктів з довідковими даними технічної документації, нормативних документів, відкритих довідникових джерел інформації, і об`єктом дослідження є машини механізми, їх складові частини та комплектуючі, виробниче та технологічне обладнання й устаткування, вироби побутового, виробничого, медичного призначення, їх частини та комплектуючі, мікросхеми та радіоелементи, комп`ютерна і офісна техніка, засоби зв`язку, їх частини, деталі та частини готових виробів, спеціальні технічні засоби, у тому числі, товари подвійного використання, вироби військового призначення, їх частини та конструктивно схожі з ними вироби.

При цьому СЛЕД Держмитслужби не здійснює проведення експертизи в галузі державного експортного контролю в розумінні та для цілей, описаних в ст. 11 Закону України від 20 лютого 2003 року № 549-ІV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», однак, одним із основних завдань СЛЕД Держмитслужби є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю, та яку проводить Держекспортконтроль України.

Тобто, до компетенції та уповноважень СЛЕД Держмитслужби та її фахівців, що мають право на проведення досліджень за відповідним напрямом, відноситься визначення характеристик зразків товарів з метою їх ідентифікації та класифікації, тощо (для цілей митного контролю та оформлення або з`ясування питань в справі про порушення митних правил), за якими вони можуть бути віднесені до товарів військового призначення та подвійного використання відповідним уповноваженим державним органом.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приймає до уваги, що СЛЕД Держмитслужби має право на проведення експертних досліджень та шляхом проведення певних методик визначати за певними ознаками можливість належності об`єктів до предметів, які вказані у відповідних списках, проте, не має повноважень безпосередньо визначати, чи відноситься той чи інший товар до товарів військового призначення.

За змістом експертного дослідження експертами СЛЕД як раз і зазначено про те, що надані на дослідження предмети мають ознаки товарів, які відносяться до товарів військового призначення, які вказані у відповідному Списку. Однак, безумовного висновку про належність вказаних предметів до товарів військового призначення експертне дослідження не містить.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у висновку СЛЕД Держмитслужби від 15 жовтня 2024 року № -0358, який подав митний орган, не міститься опису самого дослідження, проведеного експертами, що давало б підстави дійти беззаперечного висновку про належність предметів до товарів військового призначення. У ньому, лише вказано, що за результатами дослідження зовнішнього вигляду, конструкції зразка, довідкової інформації ресурсів мережі Інтернет, наданий на дослідження предмет ідентифіковано як спеціально призначений компонент для дистанційно пілотованих літальних апаратів (БПЛА), а саме система подвійного скиду боєприпасів, невідомого виробництва, що призначена для кріплення на БПЛА, які модифіковані для військового використання з двома додатковими фіксаторами, що призначені для кріплення боєприпасів. Фактично вказаний висновок містить лише сам висновок без опису порядку дослідження.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, із урахуванням всіх обставин справи, прийшов до вірного висновку щодо не прийняття як доказу вказаного висновку СЛЕД Держмитслужби.

Стороною захисту до суду першої інстанції було надано експертний висновок Київської торгово-промислової палати від 11 листопада 2024 року № К-1016, згідно з яким автономне навісне обладнання на цивільні квадрокоптери - системи навішування (закріплення), перевезення та доставки вантажів відповідає коду УКТ ЗЕД .

УКТ ЗЕД предметів, визначений експертом Київської ТПП при проведенні експертного дослідження, не співпадає з УКТ ЗЕД, зазначеним у позиції ML10та ML10.c Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю.

Також в матеріалах справи наявний висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 1401/1 від 27 лютого 2025 року, складений судовим експертом Cтециком Юрієм Михайловичем, який є атестованим судовим експертом та був попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Відповідно до Розділу IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень товарознавча експертиза - це дослідження експертом товарознавцем будь-яких питань, вирішення яких вимагає застосування спеціальних знань у цій галузі. Під час проведення судово-товарознавчої експертизи оцінюються споживчі властивості товарів за органолептичними, фізико-хімічними та іншими якісними показниками, а також їх кількісними характеристиками, що здійснюється експертами шляхом проведення випробувань (вимірювань), вивчення інформації за маркуванням і дослідження відповідних товаросупровідних документів.

Предметом судової товарознавчої експертизи є споживчі властивості та вартість товарів.

Основними завданнями товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог, тощо.

Відповідно до цього висновку об`єкти дослідження за найменуванням та описом не відповідають Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1807 та не є товарами військового призначення, міжнародна передача яких підлягає державному контролю.

Об`єкти дослідження за найменуванням та описом не відповідають Єдиному списку товарів подвійного використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 січня 2004 року № 86 та не є товарами подвійного використання, міжнародна передача яких підлягає державному контролю.

Проаналізувавши висновки, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо покладення в основу постанови саме висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 1401/1 від 27 лютого 2025 року та експертного висновку Київської торгово-промислової палати № к-1016 від 11.11.2024 року.

Згідно з даними Реєстру атестованих експертів на офіційному сайті Міністерства юстиції України експерт ОСОБА_2 , не є фахівцем держспецустанови, на що обґрунтовано посилається представник митного органу, проте, має кваліфікацію судового експерта, серед іншого, йому видано Свідоцтво на проведення товарознавчих експертиз, дія якого продовжена до 5 червня 2027 року, - «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів».

Доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та грунтуються на власному тлумаченні апелянтом норм законодавства та оцінці наданих у справі доказів.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, надавши оцінку доводам апелянта представника Київської митниці - Кучер Лучії Олександрівни та запереченням захисника ОСОБА_1 Кононенко Олени Сергіївни, апеляційний суд вважає вірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 473 МК України підлягає закриттю, з огляду на те, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 було вчинено правопорушення, передбачене статтею 473 МК України.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці - Кучер Лучії Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 04 квітня2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: