ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/1173/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП (протокол серії ВАД № 632845),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 02.08.2025 року о 21 год. 30 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2011 року народження, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, словесно ображала, погрожувала спалити будинок, виражалася нецензурною лайкою в бік рідних, штовхнула свою дитину, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 173-2 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 173-2 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, положеннями ч. 2 ст. 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, - тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , із яких слідує, що їх донька ОСОБА_1 , 02.08.2025 року о 21 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила сімейну сварку, в ході якої висловлювалася нецензурною лайкою, погрожувала спалити хату, ображала свого неповнолітнього сина та кидалась до нього битись; даними рапорту працівника поліції від 02.08.2025 року, з яких вбачається, що 02.08.2025 року було отримано заяву від ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, словесно ображала, погрожувала спалити будинок, виражалася нецензурною лайкою в бік рідних, штовхнула свою дитину. Крім того відносно ОСОБА_1 було винесено тимчасовий заборонний припис, відповідно до якого останній заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб з 23 год. 50 хв. 02.08.2025 до 23 год. 50 хв. 07.08.2025 року.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2025 року, що становить 605,60 грн., оскільки правопорушення вчинено у 2025 році.

Також, з урахуванням всіх обставин справи та даних щодо особи порушника, враховуючи високий рівень ризику повторного вчинення домашнього насильства та з метою комплексного підходу до вирішення проблем насильства у сім`ї, суд вважає за необхідне, у порядку визначеному ст. 39-1 КУпАП та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направити ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, для проходження програми для кривдників.

Керуючись ст. ст. 173-2 ч. 2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 11.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя