Справа №463/207/26
Провадження №3/463/277/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши об`єднані судом в одне провадження адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31 грудня 2025 року о 1 год. 36 хв. у м. Львові на вул. Новознесенська, 11, керував транспортним засобом «Mazda 6», р.н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того ОСОБА_1 31 грудня 2025 року о 1 год. 36 хв. у м. Львові на вул. Новознесенська, 11, повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом «Mazda 6», р.н. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Матеріали справ надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 12 січня 2026 року та були призначені до розгляду в судових засіданнях.

Так в судові засідання, призначені на 23 січня 2026 року та 17 лютого 2026 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом скерування судових повісток про виклик в судові засідання засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням за місцем проживання правопорушника, вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення, дані поштові відправлення повернулись до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що є належним повідомленням особи про місце і час розгляду справи, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

При цьому з протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, що розгляд адміністративної справи за таким відбудеться у Личаківському районному суду м. Львова, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи була наявна у вільному доступі на офіційному веб-порталі суду.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

Оскільки ОСОБА_1 знав, що стосовно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у жодне судове засідання не з`явився, до участі у справі захисника не залучив, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерував, вину та факт вчинення правопорушення не заперечив, а тому, з урахуванням того, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності останнього.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, ч. 1 ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зокрема одним з таких порушень, передбаченим ч. 2 вказаної статті кодексу є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. При цьому відповідно до п. 3 даного розділу Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 12 розділу ІІ даної Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 3-5 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

При цьому пунктом 6 розділу X вказаної вище Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому частиною 2 ст. 266 КУпАП також визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог п. 2 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395 протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Зокрема з протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №555439 та №555449 від 31 грудня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 такі підписав, однак від надання пояснень відмовився. Свідки до складення протоколів не залучались, здійснювалась технічна фіксація на засоби відеозапису №471731 та 474227.

Адміністративні матеріали місять спільний рапорт поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції Демчини О. та інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 3 старшого лейтенанта поліції Круглюка Ю. від 31 грудня 2025 року, в якому останні доповідають, що 31 грудня 2025 року перебуваючи у складі екіпажу Омега-302 о 1:36 год. за адресою: м. Львів, вул. Новознесенська, 11, за порушення комендантської години ними було зупинено транспортний засіб «Mazda 6», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході перевірки документів було встановлено, що особа не має та не отримувала посвідчення водія відповідної категорії, вчинив правопорушення повторно протягом року. Також в ході спілкування в ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився. Також особа, яка керувала транспортним засобом, не мала при собі реєстраційного документу на транспортний засіб та діючого полісу ОСЦПВ. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та повідомлено про заборону подальшого руху.

Згідно з копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6438690 від 31 грудня 2025 року ОСОБА_1 31 грудня 2025 року о 1 год. 36 хв. у м. Львові на вул. Новознесенська, 11, керував транспортним засобом «Mazda 6», р.н. НОМЕР_2 , не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, а також полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.г ПДР, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказана постанова підтверджує наведені в протоколах та рапорті обставини щодо керування ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а також законність підстав його зупинки працівниками патрульної поліції та подальшої вимоги щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Відповідно до довідок інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Хімяк М. від 31 грудня 2025 року згідно з інформаційним порталом Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1 отримав 22 січня 2009 року посвідчення водія серії НОМЕР_3 , статус якого «вилучений».

При цьому також з довідок інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Хімяк М. від 31 грудня 2025 року вбачається, що згідно з інформаційним порталом Національної поліції України ОСОБА_1 притягався 30 листопада 2025 року управлінням патрульної поліції у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 30 листопада 2025 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

При цьому з долучених відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських №471731 та 474227 дійсно вбачається, що 31 грудня 2025 року близько 1 год. 36 хв. у м. Львові на вул. Новознесенській працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Mazda 6», р.н. НОМЕР_2 , у зв`язку з керуванням в комендантську годину. В ході спілкування з водієм було встановлено, що в останнього відсутнє право на керування вказаним транспортним засобом, у зв`язку з чим він уже притягався до відповідальності, а також що у нього наявні ознаки перебування у стані наркотичного сп`яніння, водночас на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі від проходження такого відмовився.

Відтак станом на 31 грудня 2025 року ОСОБА_1 вже двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за дії, передбачені ст. 126 КУпАП, однак знову керував транспортним засобом, не маючи права керувати таким, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №555439 та №555449 від 31 грудня 2025 року, спільним рапортом поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції Демчини О. та інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 3 старшого лейтенанта поліції Круглюка Ю. від 31 грудня 2025 року, відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських №471731 та 474227, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6438690 від 31 грудня 2025 року та довідками інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Хімяк М. від 31 грудня 2025 року.

З врахуванням наведеного вище суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією ч. 5 ст. 125 КУпАП передбачено покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

А санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП - у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищенаведене, до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення, визначене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки таке в даному випадку є більш серйозним правопорушенням.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

При цьому з висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі №702/301/20, вбачається, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами.

Водночас суд не вбачає за можливе застосувати до правопорушника додаткове покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки таке відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП можливо застосувати лише щодо транспортного засобу, який став знаряддям вчинення адміністративного правопорушення та є у приватній власності порушника, а згідно з адміністративними матеріалами транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , належить іншій особі ОСОБА_2 .

Відтак хоч судом встановлено, що ОСОБА_1 не має на даний час права керування транспортними засобами, однак враховуючи вказане вище, особу правопорушника, тяжкість скоєного, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, визначеного санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП,з позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк, визначений такою, без вилучення транспортного засобу.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 126, 130, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу; адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 81 600 (вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.