Справа № 209/120/26
Провадження № 3/209/123/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Камянське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549404 від 24.12.2025, 04.03.2025 о 17:10 годині м. Кам`янське, вул. Романківська 4 водій ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом під час зміни напрямку не переконавшись в безпечності маневру, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тесла моделі 3, д.н.з. НОМЕР_3 на красному фоні, під керуванням водія ОСОБА_2 чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 20.11.2025 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000299 від 05.03.2025 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення за ст. 286 КК України.

16.02.2026 року ОСОБА_1 подав до суду пояснення по справі, в яких зазначив, що з інформації у застосунку «Дія» йому стало відомо, що Дніпровським районним судом міста Кам`янського розглядається справа про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 124 КУпАП. протокол ЕПР1 №549404.

Вказує, що на теперішній час є особою з інвалідністю другої групи, внаслідок травми, отриманої під час ДТП, що сталась 04.03.2025 року, з`явитись у судове засідання фізичної змоги я не має, так як є немобільним, лежачим хворим, і тому вважає за необхідне надати суду письмові пояснення по суті справи. ОСОБА_1 зазначає, що йому було відомо, що по факту ДТП було відкрито кримінальне провадження №0000299 і у подальшому будь-які слідчі дії та рух справи йому був невідомий до часу, поки через представника, ознайомився з матеріалами цієї адміністративної справи.

Вказує, що з 04.03.2025 року по 05.06.2025 року, та з 05.12.2025 року по 26.12.2025 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії КНП КМР «МЛШМД» і його пояснення про те, що у ДТП винен не тільки він, але і водій автомобіля «Тесла», який їхав з явно перевищеною швидкістю, що можуть підтвердити свідки, яких я просив допитати. Наведені мною аргументи проігноровані, свідки . які були очевидцями ДТП, не допитані слідчим/повторна судова транспортна експертиза, на якій я наполягав, не проведена.Про закриття кримінального провадження також не був повідомлений, не був ознайомлений із постановою про закриття кримінального провадження, відповідно, не міг оскаржити її в частині не притягнення до кримінальної відповідальності другого учасника ДТП.. Наголошує, що, як вбачається з матеріалів справи, протокол ЕПР1 №549404 був складений 24.12.2025 року, тобто через чотири дні після закриття кримінального провадження, що є порушенням норм чинного законодавства, а також зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення від 24.12.2025 року йому не надавався для ознайомлення, хоча в протоколі зазначено, що він відмовився від його підписання. На час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, знаходився на стаціонарному лікуванні і до медичного закладу працівники поліції не приїздили та не пропонували йому підписати протокол, а також не зазначили у протоколі свідків ДТП, що також є грубим порушенням норм КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак в отриманих судом пояснень по справі, зазначив, що просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, а також просить суд при розгляді справи врахувати його письмові пояснення.

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, на офіційну електронну адресу суду скерував заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з неможливістю бути присутнім у судовому засідання.

Вивчивши заяву потерпілого про відкладення розгляду справи суд зазначає, що як вбачається з положень п. 7 ч. 2ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення закінчується 20 лютого 2026 року, а тому з метою недопущення порушення строків розгляду справи, та враховуючи письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в яких вказано, що останній просить проводити розгляд справи за його відсутності, враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_3 ..

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з Законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Судом встановлено, що водію ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог пункту 10.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, за що передбачена відповідальність згідно зі статтею 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 надано зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 549404 від 24.12.2026 та копії матеріалів кримінального провадження.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549404 від 24.12.2025, 04.03.2025 о 17:10 годині м. Кам`янське, вул. Романківська 4 водій ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом під час зміни напрямку не переконавшись в безпечності маневру, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тесла моделі 3, д.н.з. НОМЕР_3 на красному фоні, під керуванням водія ОСОБА_2 .

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено на підставі постанови слідчого від 20.11.2025 про закриття кримінального провадження, відомості про яке 05.03.2025 внесено в ЄРДР за №0000299, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями) поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП підтверджується наступними доказами, дослідженими суддею, а саме:

- відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 № 549404 від 24 грудня 2025 року де викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП

- витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань;

- схемою ДТП від 04 березня 2025 року за участю автомобілей ВАЗ 21063 та Тесла;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.03.2025;

- протоколами допиту свідків від 12.03.2025, в яких вказано, що автомобіль ВАЗ різко змінив напрямок руху та почав їхати на зустрічну смугу, а саме в автомобіль Тесла, після чого відбулося лобове зіткнення автомобілів ВАЗ та Тесла;

фототаблицею до протоколу огляду місця дорожньо-транспорної пригоди;

- висновком експерта від 16.04.2025 №СЕ-19/104-25/11865-ІТ транспортно-трасологічного дослідження;

- висновком експерта від 02.06.2025 №СЕ-19/104-25/14525-ІТ, відповідно до якого водій автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно вимог п. 10.1 ПДР України, та у цій дорожньо-транспортній пригоді в діях водія автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_1 вбачаєтеся невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Водій автомобіля Тesla model3 ОСОБА_3 не мав технічної можливості запобігти зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063 шляхом екстреного гальмування із зупинкою автомобіля Тesla model3 до місця зіткнення;

- постанови слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Катерини Харченко від 20.11.2025 про закриття кримінального провадження, відомості про яке 05.03.2025 внесено в ЄРДР за №0000299, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України

Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного та у своїй сукупності на основі їх логічного аналізу та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 під час зміни напрямку не переконавшись в безпечності маневру, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тесла моделі 3, д.н.з. НОМЕР_3 на красному фоні, під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР. ОСОБА_1 мав можливість запобігти зіткненню шляхом виконання означених вимог ПДР України й перевіркою матеріалів провадження не встановлено наявності в нього об`єктивних перешкод для цього.

При цьому, суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 у частині того, що ОСОБА_3 який керував транспортним засобом Тесла їхав з перевищеною швидкістю.

На думку суду такі доводи ОСОБА_1 спростовуються сукупністю викладених вище взаємоузгоджених, підтверджуючих зміст один одного доказів, зокрема фотоматеріалів, схеми ДТП щодо механічних пошкоджень, протоколами допитів свідків, висновками експертів. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на переконання суду, спрямована на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд враховує покликання ОСОБА_1 що протокол про адміністративне правопорушення складено без його присутності та йому не надавався, разом з цим, суд зазначає, що зазначене не спростовує вини ОСОБА_1 у порушенні вимоги п. 10.1 ПДР, оскільки провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доводиться в повному обсязі і підтверджується доказами, з врахуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст.251 КУпАП належними та допустимими доказами.

Будь-які докази, які б свідчили про зворотнє, в матеріалах справи - відсутні.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Адміністративне стягнення за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року (ст.124 КУпАП).

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

У ч.2 ст.33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Позбавлення ж права керування транспортними засобами буде занадто суворими для правопорушника, враховуючи його поведінку та обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що з 01.01.2026 року складає 665,60 грн.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 23, 30, 36, 40-1, 124, 276, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через 15 днів з дня набрання постановою про накладання штрафу законної сили, а в разі оскарження або опротестування не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА