ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/222/26 Справа № 214/9683/25 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Маслова В.Л. на постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 , ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду,згідно з протоколом, 12.09.2025 року о 14.44 годині в м. Кривий Ріг, пр-т Миру, буд. 7 водій ОСОБА_1 керував ТЗ ChevroletAveo, ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Драгер та у лікаря-нарколога відмовився на нагрудний відеореєсторMotorolla VB400 475623, 475177. Права та обов`язки роз`яснено на нагрудний відео реєстратор Motorolla VB400 475623, 475177. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.Крім того, 12.09.2025 року о 14.44 годині в м. Кривий Ріг, пр-т Миру, буд. 7 водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ ChevroletAveo, ДНЗ НОМЕР_1 був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно керувати ним, та негайно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки та скоїв наїзд на автомобіль ToyotaYaris, НЗ НОМЕР_2 припаркований водієм ОСОБА_2 внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Права та обов`язки роз`яснено на нагрудний відео реєстратор Motorolla VB400 475623, 475177.

Також, 12.09.2025 року о 14.44 годині в м. Кривий Ріг, пр-т Миру, буд. 7 водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ ChevroletAveo, ДНЗ НОМЕР_1 та скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на припаркований автомобіль ToyotaYaris, НЗ НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив. Права та обов`язки роз`яснено на нагрудний відео реєстратор Motorolla VB400 475623, 475177.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року справу про адміністративне правопорушення № 214/9683/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, слід об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративні правопорушення № 214/9684/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та зі справою про адміністративні правопорушення № 214/8686/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та присвоїти їм номер справи 214/9683/25, провадження 3/214/3024/25.

Визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 , ст. 124, 122-4 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн. з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Маслов В.Л. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку.Вважає, що постанова суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконною та необґрунтованою, ухваленою без всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи та з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.Зазначає, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не встановлено всіх об`єктивних обставин та допущено порушення норм матеріального і процесуального права.Вказує, що у справі відсутні належні та допустимі докази факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння у визначений у протоколі час і місці, а поліцейські фактично не спостерігали рух автомобіля та не мали можливості зафіксувати відповідні ознаки.Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений на припущеннях, а матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт керування транспортним засобом та наявність ознак сп`яніння саме під час керування.Зазначає, що відеозапис фіксує спілкування поліцейських з ОСОБА_1 значно пізніше та в іншому місці, коли автомобіль перебував у нерухомому стані, що виключає підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у контексті ч. 1 ст. 130 КУпАП.Вказує, що навіть самі поліцейські висловлювали сумніви щодо наявності факту руху транспортного засобу, що зафіксовано на відео, а отже підстави для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП були відсутні.Зазначає, що суд першої інстанції необ`єктивно оцінив показання свідка ОСОБА_3 , яка підтвердила тверезий стан ОСОБА_1 на момент ДТП, та безпідставно критично поставився до цих пояснень, не визнавши їх недостовірними.Вважає, що суд неправильно виклав та оцінив пояснення потерпілої, приписавши їй обставини, які не підтверджуються її письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи.Зазначає, що стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 мав місце вже після ДТП, а не під час керування транспортним засобом, і це не може бути підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам достовірності, а сукупність доказів у справі не підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.Вважає, що всі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитися на користь особи, а суд першої інстанції не дотримався стандарту доведення «поза розумним сумнівом».Зазначає, що суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 36 КУпАП при призначенні стягнення та не визначив більш серйозне правопорушення з числа вчинених.Вказує, що з урахуванням відсутності складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадження у цій частині підлягає закриттю, а щодо правопорушень за ст. 122-4 та 124 КУпАП стягнення має бути змінене на штраф без позбавлення права керування транспортним засобом.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи постанову, районний суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 , ст. 124, 122-4 КУпАП.

В обґрунтування цих висновків суд послався на матеріали справи, що на відеозаписі ОСОБА_1 у розмові з працівниками патрульної поліції повідомив, що вживав алкоголь до вчинення ДТП.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги покази ОСОБА_1 про те, що останній вживав алкоголь вже після ДТП, та покази свідка ОСОБА_3 ,в частині того, що водій ОСОБА_1 після ДТП приїхав додому, був в тверезому стані.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність керування ОСОБА_4 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

З таким висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не погоджується.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само якщо особа відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги, що у справі відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або з ознаками алкогольного сп`яніння, саме в час і місці, зазначених у протоколі, оскільки поліцейські не спостерігали рух автомобіля та не фіксували відповідних ознак, відеозапис здійснено пізніше й в іншому місці, коли авто було нерухомим, а можливий стан сп`яніння виник після ДТП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було встановлено, що працівниками поліції не було зафіксовано факту руху транспортного засобу у зазначений час у протоколі, а саме 12.09.2025 року о 14.44 годині. Згідно наданих відеозаписів працівники поліції спілкуються з ОСОБА_4 після більше ніж 4 годин. Що також вказує, на порушення вимог проходження огляду на стан сп`яніння у продовж двох годин.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку не можна визнати доказом вини ОСОБА_5 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст.130КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року справу про адміністративне правопорушення № 214/9683/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, слід об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративні правопорушення № 214/9684/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та зі справою про адміністративні правопорушення № 214/8686/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та присвоїно їм номер справи 214/9683/25, провадження 3/214/3024/25.

У оскаржуваній постанові судом ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 , ст. 124, 122-4 КУпАПта відповідно до ст.36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

Судом було призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення за правилами, встановленими ст. 36 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є більш серйозною з числа вчинених у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо встановлення судом першої інстанції фактів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за ст. 124, 122-4 КУпАПу апеляційній скарзі не оскаржено, апелянт не оскаржує обставини зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення та не ставить під сумнів допустимість наявних у матеріалах справи доказів.

Таким чином до ОСОБА_1 в межах санкційст. 124, 122-4 КУпАП необхідно застосувати адміністративне стягнення.

Однак, враховуючи, що термін накладання адміністративного стягнення за ст. 124, 122-4 КУпАП, передбачений ст.38 КУпАП сплинув, провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Маслова В.Л. задовольнити.

Постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 , ст. 124, ст. 122-4 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя