ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/589/26 Справа № 183/9601/25 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатьєв Д. П. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю:

- секретаря судового засідання Левковської А.В.;

- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рейн Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

У постанові суду зазначено, що 13.09.2025 о 23:06 год. в м. Самар, вул. Гідності, 66, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки TOYOYA TUNDRA д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHK-0546. Результат позитивний - 1,03 проміле. Таким чином водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови, як незаконної та необґрунтованої, прийнятої з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що 13.09.2025 він не керував вищезазначеним транспортним засобом та не зупинявся патрульними поліцейськими. Транспортний засіб знаходився на автозаправці по вул. Гідності, 66, м. Самар Дніпропетровської області в нерухомому стані.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм, порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (постанова від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, даних про те, що він керував транспортним засобом 13.09.2025 та порушив правила дорожнього руху, за що був зупинений працівниками поліції - носій не містить.

Адміністративний матеріал не містить відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Згідно відеозапису з бодікамер поліцейських, спілкування з апелянтом розпочато о 23:02:52 годині, однак у протоколі серії ЕПР1 № 453Д41 зазначено час ймовірної зупинки транспортного засобу - 23:06:00 годин.

У матеріалах справи зазначено відеореєстратор № 472350, тоді як згідно відеозапису, фіксація події була здійснена на камеру № 472359.

Крім того, відповідно до відеозапису, Alkotest 6820-ARHK-0546 під час проходження огляду на стан сп`яніння знаходився в несправному стані, про що повідомив поліцейський, який проводив огляд. Однак дані про сервісне обслуговування цього приладу в матеріалах справи відсутні, а також відсутня сервісна книжка приладу для встановлення дати останнього градуювання та державної повірки.

Зазначає, що як при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, так і при складанні протоколу, йому не було належно роз`яснені процесуальні права і не забезпечено право на невідкладну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права на захист. Це порушення не усувається посиланням в протоколі на ст.268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, а не при складанні протоколу. Таке порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння працівником поліції відповідно ч.5 до 266 КУпАП є підставою для його визнання недійсним, а всі всі здобуті поліцейськими у справі дані не можуть бути допустимими доказами в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева».

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 року - скасувати, провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Додатково суду ОСОБА_1 пояснив, що в той день йому подзвонив його друг ОСОБА_2 та попрохав скористуватися його автомобілем з`їздити у справах. Він погодився, дав свій автомобіль ОСОБА_2 та поїхав разом з ним. По дорозі заїхали на АЗС, де ОСОБА_2 залишив автомобіль та пішов на зустріч, а він залишився біля автомобіля. Поки не було ОСОБА_2 приїхали патрульні поліцейські, запитали у нього чий автомобіль та чи є на нього страховка. Він показав усі необхідні документи на свій автомобіль. Потім поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували пройти огляд. Оскільки вдома він вживав спиртне, то розхвилювався, але погодився, пройшов огляд за допомогою алкотесту і у нього було встановлено більше ніж 1 % алкоголю.

Під час розмови з поліцейськими він не розповідав про свідка ОСОБА_2 , який фактично керував його автомобілем, оскільки хто був за кермом, поліцейські у нього не питали. А погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вважав, що йому за це правопорушення призначать незначний штраф.

Також пояснив, що в апеляційній скарзі ним зазначені інші обставини події, аніж ті, про які він пояснює в апеляційному суді, та в доводах апеляційної скарги відсутнє посилання на свідка ОСОБА_2 , який начебто фактично керував його автомобілем, оскільки апеляційну скаргу складав інший адвокат, а теперішня версія подій, яка є правдивою, з`явилася після залучення до участі у справі захисника Рейн Т.Г.

Захисник звертала увагу на відсутність на долученого до справи відеозапису поліцейських доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зазначила про те, що того дня фактично а/м TOYOYA TUNDRA д.н.з. НОМЕР_1 керував не ОСОБА_1 , а інша особа - ОСОБА_2 .

За клопотанням сторони захисту апеляційним судом був допитаний свідок ОСОБА_2 , який дав покази про те, що вони з ОСОБА_1 давні друзі. 13 вересня 2025 року він на автомобілі заїхав додому за ОСОБА_1 і вони разом поїхали по його справам. По дорозі вони заїхали на АЗС, де ОСОБА_1 залишився біля автомобіля, а він пішов по справам. Коли повернувся приблизно через 20 хвилин, то побачив, як від його автомобіля від`їжджає автомобіль патрульної поліції. Зі слів ОСОБА_1 йому стало відомо про обставини події, що приїжджали поліцейські, вирішили, що саме ОСОБА_1 є водієм автомобіля і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він продувся у Драгер і на ОСОБА_1 склали адмінпротокол.

Вислухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт поліцейського; відеозапис з нагрудної камери поліцейського; акт огляду на стан сп`яніння з тестом № 2600.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №453141 від 13.09.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, 13.09.2025 о 23:06:00 годин в м. Самар, вул. Гідності, 66, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки TOYOYA TUNDRA д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHK-0546. Результат позитивний - 1,03 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено надам у суді.

Вказано, що тимчасово документи не вилучалися, посвідчення водія НОМЕР_2 показано через систему «Дія».

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП про що у відповідній графі наявний власноручний підпис ОСОБА_1 .

Подію зафіксовано на нагрудні камери № 472350, № 474378 (а.с.1).

Згідно рапорту інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП, 13.09.2025 о 23.06 годин під час патрулювання за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Гідності, буд. 66, за порушення ПДР було зупинено автомобіль TOYOYA TUNDRA д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Водій пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820 ARHK-0546, результат огляду позитивний - 1,03 проміле. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось, було показане через систему «Дія». Водія відсторонено від керування транспортним засобом. Подія зафіксована за допомогою бодікамер № 472350, № 474378 (а.с.2).

Згідно Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Огляд проведений за допомогою приладу Alkotest Drager 6820 ARHK-0546. Результат позитивний - 1,03 проміле. Огляд зафіксовано на бодікамери № 472350, № 474378. Акт підписаний інспектором поліції, який його складав та водієм ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до чеку Alkotest Drager 6820, тест № 2600, було проведено огляд водія ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний 1,03‰. ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного тестування, про що свідчить його власноручний підпис (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, долучений до матеріалів справи працівниками поліції на одному DVD-дису (обкладинка справи, оборот), на якому наявний відеофайл «export-hnllg» із поєднаним записом з нагрудних камер працівників поліції № 474378 та № 472359 від 13.09.2025.

На відеозапису зафіксовано, що автомобіль, як потім буде встановлено - ОСОБА_1 та автомобіль працівників поліції припарковані на території АЗС, поряд перебувають поліцейські та ОСОБА_1 .

Працівник поліції: «Дивлюсь, що у Вас страховки немає на автомобіль».

ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «У меня полное ОСОБА_3 , не может быть такого».

Працівник поліції: «А автоцивілка?»

ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Она идет в комплексе».

Працівник поліції: «Це різні речі, різні договори».

ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Я плачу за все сразу. Я что-то нарушал?»

Працівник поліції: «Це є порушення правил дорожнього руху».

ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Пиши протокол».

Працівник поліції: «Може він у Вас є? Чого одразу протокол...».

ОСОБА_1 мовою оригіналу о 23:04:31 годині: « ОСОБА_4 тебе надо- пиши. Ты решил за мной проехаться?»

Працівник поліції: «Все повинно бути по закону. Ми повинні перевірити».

ОСОБА_1 мовою оригіналу: «У меня «цивілка» - расширение на миллион. Я знаю правила».

Працівник поліції: «Ваша посвідчення водія».

ОСОБА_1 пред`являв посвідчення водія через систему «Дія».

Працівник поліції перевірили інформацію щодо ОСОБА_1 по базі даних.

Працівник поліції: «Ви алкоголь вживали? Можете дихнути?»

Після того, як ОСОБА_1 дихнув в сторону поліцейського, останній: « ОСОБА_5 огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту Драгер?»

ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Легко!»

Працівник поліції: « ОСОБА_6 продуємось, бо не зовсім зрозуміло».

ОСОБА_1 мовою оригіналу: «Я сейчас наберу...»

Працівник поліції: «Я вам представився, можете набирати кого хочете».

О 23:07:39 годині працівники поліції роз`яснили водію ОСОБА_1 процедуру проходження огляну на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту Драгер.

О 23:08:06 годині ОСОБА_1 мовою оригіналу: «Тормози, я не хочу этого делать».

Працівник поліції: «Якщо Ви відмовляєтесь, ми зафіксуємо цю відмову у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. У Вас є явні ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Ви будете проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту Драгер? Також я Вам пропоную пройти огляд у медичному закладі».

ОСОБА_1 мовою оригіналу: «Давай. Хорошо, максимально быстро, что бы мы сейчас рассыпались. Я сейчас дую и что дальше?»

Працівник поліції: «Якщо результат огляду складе більше 0,2 проміле буде складено протокол про адміністративне правопорушення».

ОСОБА_1 о 23:09:28 годині: «Давай».

Працівник поліції: «Вибирайте трубочку особисто, перевіряйте цілісність упаковки».

О 23:09:40 годині ОСОБА_1 сам обрав мундштук, працівник поліції вставив його у прилад алкотест Драгер, зробив тестовий замір повітря, результат 0 проміле.

ОСОБА_1 почав проходити процедуру огляду, однак дув у мундштук надто сильно, на приладі загорівся червоний сигнал.

Працівник поліції: «Ви занадто сильно дуєте, потрібно це робити із середньою швидкістю».

Далі працівник поліції перезагрузив прилад Драгер.

ОСОБА_1 мовою оригіналу: «Сломался?»

Працівник поліції: «Ні, перезагружається».

Після цього ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу алкотест Драгер вдруге.

ОСОБА_1 мовою оригіналу: «Сейчас покажет 1,2 проміле. Я перед выездом продувался.»

Працівник поліції: «На такий же Драгер?»

ОСОБА_1 : «Да. Смотри, сейчас покажет 1,2 промиле».

Працівник поліції: «Результат огляду - 1,03 проміле. Перевищення рівня алкоголю в 5 разів. Щодо Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП».

ОСОБА_1 мовою оригіналу: «Максимально ускорьтесь. Я хочу уйти быстрее.»

На відоезапису зафіксовано, що працівники поліції роздрукували чек алкотесту Драгер та перейшли до складання адміністративних матеріалів. Потім роз`яснили водію ОСОБА_1 дату та місце розгляду справи судом. ОСОБА_1 підписав необхідні документи, отримав їх копії.

ОСОБА_1 о 23:55:02 годині мовою оригіналу: «Я знал, что так будет… Что паруса надувать? Я знал, на что я иду. Просто сел за руль и теперь такое. Я хотел ОСОБА_7 купить, а после 11.00 часок алкоголь не продают».

На переконання апеляційного суду досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Фактичні обставини, зафіксовані на зазначених відеофайлах, зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Як убачається з відеозапису, зазначені обставини підтвердив він сам, повідомивши працівникам поліції о 23:55:02 годині про те, що він поїхав, щоб купити алкогольний напій «Просекко». Крім того, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування ним транспортним засобом та факт зупинки його автомобіля працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом чи причин такої зупинки транспортного засобу, встановлення порушень ПДР, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Тому апеляційні доводи щодо відсутності фіксації на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту порушення ним правил дорожнього руху, як підстави для висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає слушними.

Протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю та не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про звернення до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

При цьому посилання апелянта з цього приводу на певні рішення КАС Верховного Суду є нерелевантними, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП.

Не впливають на правильність висновків суду і апеляційні доводи про те, що відповідно до відеозапису спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 починається о 23.02 годині, у той час як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час ймовірної зупинки транспортного засобу 23.06 годин. Враховуючи, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами проведеного огляду за допомогою алкотестеру Драгер, незначні розбіжності у хвилинах при викладені часу керування останній транспортним засобом та початком фіксування спілкування водія з працівниками поліції, не свідчать про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

До такого ж висновку дійшов апеляційний суд і щодо доводів апелянта про те, що у матеріалах справи зазначено відеореєстратор поліцейського № 472350, тоді як згідно відеозапису, фіксація події відбулась на камеру № 472359.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що обставини події зафіксовані працівниками поліції на дві нагрудні камери - № 472359 та № 474378. Наявний відеозапис з обох бодікамер є ідентичним, у повній мірі відповідає письмовим доказам. Тому, на переконання апеляційного суду, зазначення працівником поліції номеру технічного засобу відеофіксації 472350 замість вірного 472359 не може бути підставою для визнання відеозапису неналежним чи недопустимим доказом по справі.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських та роздруківки чеку Драгер до початку проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Драгер працівником поліції було роз`яснення водію порядок застосування газоаналізатора, проведено перевірку чистоти приладу. Результат перевірки склав 0,00‰, тобто будь-яких несправностей приладу зафіксовано не було.

Після того, як водій ОСОБА_1 перший раз невдало пройшов тестування, оскільки видихав повітря у прилад із занадто сильною швидкістю, працівник поліції перезагрузив алкотестер Драгер, ОСОБА_1 пройшов тестування та погодився з його результатами - 1,03 проміле. Порушень порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого наведеними вище вимогами законодавства, працівниками поліції допущено не було, а апеляційні доводи адвоката з цього приводу є надуманими.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні дані про сервісне обслуговування приладу Алкотестер Драгер, відсутня сервісна книжка приладу для встановлення дати останнього градуювання та державної повірки, апеляційний суд відхиляє, оскільки під час проходження огляду ОСОБА_1 жодних сертифікатів, свідоцтва про повірку алкотестеру у працівників поліції не просив, а під час апеляційного перегляду клопотань про витребування таких доказів також не заявляв. Нормами чинного законодавства не встановлено обов`язкових вимог до органу поліції долучати до адміністративних матеріалів будь-яких сертифікатів чи сервісних книжок.

При цьому апеляційний суд звертає увагу апелянта, що відповідно до чеку Alkotest Drager 6820, тест № 2600, за допомогою якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння, останнє калібрування приладу було проведено 03.04.2025 (а.с.4), тобто в межах міжповірочного інтервалу, встановленого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а оспорює належність та допустимість доказів вчиненого правопорушення.

Разом з цим апеляційний суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 , який під час апеляційного розгляду свідчив на користь версії сторони захисту про те, що за встановлених судом обставин автомобілем марки TOYOYA TUNDRA д.н.з. НОМЕР_1 керував не ОСОБА_1 , а саме свідок. Такі свідчення апеляційний суд відкидає, як неспроможні, з огляду на те, що свідок має з ОСОБА_1 дружні стосунки та його показання не мають об`єктивного підтвердження. Відеозапис з бодікамер патрульних поліцейських не містить відомостей про те, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 вказував на даного свідка, як на особу, яка фактично керувала транспортним засобом. Не містять такого посилання й доводи поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги. Отже слід прийти до висновку, що така версія подій сторони захисту з`явилася лише під час апеляційного розгляду, після залучення до участі у справі захисника Рейн Т.Г., що не заперечував сам ОСОБА_1 , а отже є надуманою та не заслуговує на увагу.

Щодо доводів апелянта про порушення працівниками патрульної поліції вимог закону у зв`язку із не роз`ясненням особі, яка притягається до адміністративної відповідальності прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 453141, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, про що у відповідній графі наявний власноручний підпис ОСОБА_1 . Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і подання апеляційної скарги та надання їй можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. Разом з тим апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

За таких обставин, відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення поліцейськими ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує правильності висновків, викладених у постанові суду.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року ЄСПЛ у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО