Справа № 583/579/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2026 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенова О.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , його законного представника ОСОБА_3 , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Охтирського РВП ГУНП України в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ПП «БудПостач», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

23 січня 2026 року о 18 годині 56 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно

малолітнього сина його дружини, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою свою дружину ОСОБА_3 в присутності дитини, чим завдав психологічної шкоди та порушив п. 2 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні домашнього насильства відносно малолітнього ОСОБА_2 визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щиро розкаявся.

В судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що в його присутності батьки сварилися, ОСОБА_1 ображав нецензурними словами матір, він злякався, був схвильований, таке було в сім`ї вперше.

В судовому засіданні законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_3 пояснила, що з чоловіком були непорозуміння, вони не спілкувалися, 26 січня 2026 року між ними виникла сварка через те, що він не давав вмикати генератор, коли було відсутнє світло, в ході якої вони ображали один одного в присутності її сина ОСОБА_2 , він злякався, наразі з ним працює психолог.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд може розглянути справу тільки в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, за вказаним у ньому матеріальним законом і тільки стосовно тієї особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Диспозиція ч.2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024) передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а саме умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так пунктом 2 ст. 1 Закону визначено, дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 17 ст. 1 Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення у вигляді психологічного насильства відносно малолітнього сина його дружини ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 29 січня 2026 року серії ВАД №777832, в якому зафіксовані фактичні обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно малолітнього сина його дружини; рапортом інспектора поліції від 26 січня 2025 року, відповідно до якого, 26 січня 2026 року надійшло повідомлення о 17 год 36 хв від ОСОБА_3 про вчинення 23 січня 2026 року психологічного насильства її чоловіком ОСОБА_1 в присутності її малолітнього сина, про що усно повідомляла працівників поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких слідує, що 23 січня 2026 року вона з сином хотіли включити генератор, так як було відсутнє світло, ОСОБА_1 перешкоджав їм, тому син не мав можливості погрітися та навчатися дистанційно, ОСОБА_1 застосовував до неї фізичну силу, в присутності сина, який злякався, кричав: «Папа, не треба», після чого вона викликала наряд поліції. Наразі з сином працюють психологи, його психологічний стан покращився; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА № 420800 / а.с. 1-4/.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 29 січня 2026 серії ВАД № 777832, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як за домашнє насильство психологічного характеру, вчинене відносно малолітнього ОСОБА_2 , суд дійшов таких висновків.

Щодо настання відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства в присутності малолітнього/неповнолітнього, якщо особа безпосередньо не вчиняла дій, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП стосовно такої малолітньої/неповнолітньої особи, варто звернути увагу на таке.

Частина 2 статті 173 - 2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення діяння передбаченого частиною першою цієї статті - домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до частини 4 статті 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 777832 від 29 січня 2026 року ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_3 в присутності малолітнього ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП у присутності малолітньої /неповнолітньої особи, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, є підставою для визнання такої особи потерпілим на підставі частини 4 статті 269 КУпАП із зазначенням про це у протоколі за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП, або, залежно від обставин, за ч. 2 чи 3 ст. 173-2 КУпАП, та не потребує додаткової окремої кваліфікації за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки він умисно вчинив дії психологічного характеру щодо малолітнього сина його дружини, внаслідок чого була завдана шкода психічному отерпілого, а тому його слід визнати винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначити покарання в межах цієї статті.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відповідно до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП. При накладенні адміністративного стягнення враховується ступінь вини та матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст.33 КУпАП.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень буде адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. Таке стягнення, на думку суду, буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Зважаючи на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не завдало суттєвої шкоди психічного характеру потерпілому, вважаю, що на теперішній час відсутня необхідність його направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 173-2, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп, реквізити для сплати штрафу: (населений пункт: Охтирська міська ТГ, отримувач: ГУК Сум. обл./Охтирська МТГ/21081100, код отримувача: 37970404, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку: UA0018538, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування податку: адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 665 грн. 60 коп /шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок/, реквізити для сплати судового збору: (населений пункт м. Київ, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, найменування податку: судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 1020 (тисяча двадцять) гривень 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С. Семенова