Справа № 357/2386/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2026 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Руслан Озадовський розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, молодший сержант, командир екіпажу БАК, військова частина НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

11.02.2026 приблизно о 13:00 год., молодший сержант ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, перебуваючи в тимчасовому розташуванні військова частина НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, що підтверджується медичним висновком від 11.02.2026 №7, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, також просив розстрочити йому штраф у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, надавши можливість сплатити його частинами.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши протокол та додані до нього документи, прийшов до наступного.

Згідно зі ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України та іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військового вітання, ввічливості і поведінки.

Відповідно до статті 26 Статуту, військовослужбовці, залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини, несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність, згідно з законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який продовжено і до сьогодні. Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 оголошено загальну мобілізацію.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Відтак в Україні продовжує діяти особливий період.

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022, який набрав чинності 27.01.2023, КУпАП було доповнено ст. 266-1, якою визначено порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 266-1 КУпАП, порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, 12.01.2024 Кабінет Міністрів України виніс постанову № 32, якою затвердив порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду (далі Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також військовослужбовців Збройних Сил (далі - військовослужбовці) для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), та проведення огляду.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що допустимим та достовірним результатом огляду особи на стан алкогольного сп`яніння необхідно вважати огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, із застосуванням спеціальних технічних засобів відеозапису, матеріали якого обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків, які не перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. При цьому підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення встановлена в судовому засіданні показами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 8 від 11.02.2026, направленням на огляд, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , медичним висновком від 11.02.2026 №7.

Суддя, розглянувши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

Призначаючи стягнення враховуються дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Суддя вважає, що до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Щодо заявленого клопотання ОСОБА_4 про розстрочку сплати штрафу.

Згідно статті 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Частиною 1 статті 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 301 КУпАП передбачено можливість відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за наявності обставин, що ускладнюють її виконання, яке здійснюється в порядку встановленому законом.

За змістом частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, з урахуванням зазначених обставин та майнового стану ОСОБА_1 , який свідчить про те, що в строк, передбачений статтею 307 КУпАП, останній не має можливості сплатити накладений на нього штраф, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 слід задовольнити та розстрочити виплату штрафу в розмірі 17000 гривень терміном на 10 місяців, шляхом сплати ним щомісячних платежів у розмірі 1700 гривень до повного погашення призначеного судом штрафу.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 221, 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу у розмірі 17000 гривень строком на 10 (десять) місяців з виплатою штрафу десятьма рівними частинами по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень помісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Після сплину строку, на який розстрочено виконання постанови, у разі несплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяРуслан ОЗАДОВСЬКИЙ