Провадження № 3/554/109/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Сметаніної А.В.,

за участі секретаря Злобинець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (адреса: 36002, м.Полтава, вул. О.Пчілки, 19-е) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, місце роботи невідоме, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2025 року о 17 годині 34 хвилин, водій ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Харківське шосе 1/29, керував транспортним засобом Opel Movano, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров?я відмовився, що зафіксовано на бодікамеру АК7757329, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні 10.10.2025 року о 09.00 годин ОСОБА_1 пояснив, що 02 серпня 2025 року, близько 18 години, керував транспортним засобом Opel Movano, правил дорожнього руху не порушував, а зупинився на червоний колір світлофору. Після чого працівники поліції, увімкнувши проблискові маячки з незрозумілих причин, його зупинили. В 2022 році у нього була судимість за ст. 309 КК України, тому працівники поліції вирішили, що він керує автомобілем в стані наркотичного сп?яніння. Після зупинки запитували в нього про цю судимість, пропонували проходити огляд в медичному закладі. Але він вважає, що підстав його проходити не було. Причини зупинки були незаконними. З протоколом про адміністративне правопорушення не погоджується, вважає, що не вчиняв вказаного адміністративного правопорушення. Крім того, в цей день він самостійно пройшов такий огляд, мається висновок, що в нього ознак сп?яніння не виявлено, тому просить його долучити і врахувати під час постановлення рішення.

В судовому засіданні адвокат Ясниська О.О. зазначила, що з протоколом вона не згодна, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував ТЗ, відсутні докази того, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що йому було роз`яснено порядок проходження огляду, зокрема у медичному закладі. Працівниками поліції не роз`яснено в повній мірі наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, не зрозумілі причини зупинки транспортного засобу. В подальшому, ОСОБА_1 пройшов огляд у лікаря самостійно, є висновок, що в останнього ознак сп?яніння не виявлено. Також ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів наявність в нього ознак наркотичного сп?яніння. На місці зупинки працівники поліції такі ознаки не встановлювали. Просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Ясниської О.О., дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, зокрема, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або, які передали керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів чи відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (Постанова Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14).

Таким чином, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Вказана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20.02.2019.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан сп?яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп?яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; диском з відеозаписом події.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ країни № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п.п.2,6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.п.8,12 Розділу ІІ вказаної Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказані норми мітяться також у відповідному Порядку, затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог Інструкції та Порядку, вважаються недійсними.

З відеозапису, дослідженого судом вбачається, що 02.08.2025 року о 17 годині 34 хвилин, водій ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Харківське шосе 1 29, керував транспортним засобом Opel Movano, д/н НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції повідомлено про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння, про які неодноразово повідомлено останньому. Також ОСОБА_1 неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, про що повідомив працівникам поліції.

Така поведінка водія правомірно розцінена працівником поліції, як відмова від проходження огляду на стан сп?яніння, що і було зафіксовано в акті огляду, направленні на огляд та в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, в поведінці водія ОСОБА_1 відобразилася об?єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп?яніння.

Дані відеозапису, наданого працівниками поліції, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписі, наданого працівниками поліції.

Працівником поліції роз?яснено наслідки такої поведінки, яка буде розцінюватись як відмова від проходження огляду, що є наслідком складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи адвоката щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд до уваги не приймає з наступних підстав:

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд наголошує, що, виходячи з положень законодавства України, працівник патрульної поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення щодо тієї або іншої особи, реалізує дискреційні повноваження, на власний розсуд визначаючи особу, яка на його думку, виходячи з будь-яких фактичних даних, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

В даному випадку з сукупності доказів, зібраних на місці події, інспектор поліції зробив правомірний висновок, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобом Opel Movano, д/н НОМЕР_2 та керував ним.

Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 жодного разу не заявляв, що вказаним транспортним засобом не керував.

Суд відхиляє доводи правопорушника і адвоката про те, що дії особи, яка склала протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, не відповідають вимогам закону, оскільки законних підстав для зупинки автомобіля, з урахуванням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не було, через що не було законних підставі для проведення огляду водія.

Суд наголошує, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв?язку з обов?язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп?яніння. Тому причини та обставини зупинки транспортного засобу не підлягають встановленню під час розгляду даної справи, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом, наявності в особи ознак сп?яніння та самого факту відмови від проходження відповідного огляду.

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово повідомив ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, а саме п.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи в частині не доведення ознак наркотичного сп`яніння, суд також відхиляє, оскільки відповідно до Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, встановлення ознак сп?яніння належить до дискреційних повноважень поліцейського, який направляє особу на огляд, і виключно поліцейський, враховуючи фактичні обставини та обстановку, що склалася, може безпосередньо виявити та встановити наявність або відсутність таких ознак. При цьому, відсутність в певні часові проміжки на відеозапису тих чи інших ознак сп?яніння не свідчить про відсутність таких ознак у водія в цілому, зокрема під час їх виявлення та направлення на огляд.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що у поліцейського були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, такі ознаки були зазначені як в направлення на огляд водія, так і протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, у поліцейського була наявна інформація щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України.

Тому поліцейським, відповідно до вимог Інструкції та Порядку було правомірно встановлено ознаки наркотичного сп?яніння та запропоновано водієві пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Суд також вважає неспроможними доводи адвоката щодо не доведення факту відмови від огляду на стан сп`яніння, не роз`яснення порядку проходження огляду, не роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду, оскільки вказане спростовується даними відеозапису.

Також суд не приймає до уваги копію висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп?яніння від 02.08.2025 року як підставу для закриття провадження у справі за наступних підстав:

Відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до пункт 9 Розділу ІІ Інструкції, метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 17 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, а п. 20 Розділу ІІІ встановлює, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках, один з яких видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд.

Пунктом 7 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров?я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Таким чином, саме поліцейський повинен забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров?я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, огляд повинен проводитись також в присутності поліцейського, результат медичного огляду особи на стан сп`яніння також повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у відповідному висновку.

В даному випадку поліцейський не доставляв в заклад охорони здоров?я ОСОБА_1 для огляду і такий огляд останній в присутності поліцейського не проходив, огляд останній пройшов на підставі власної заяви.

Отже, проходження ОСОБА_1 огляду на підставі особистого звернення свідчить про проходження такого огляду не у відповідності до визначеної в Інструкції процедури та не у відповідність до встановленого Порядку, а отже висновок щодо результатів медичного огляду на стані сп?яніння від 02.08.2025, долучений стороною захисту під час розгляду справи, відповідного до якого у ОСОБА_1 ознак сп?яніння не виявлено, слід визнати недійсним.

Крім того, протокол відносно ОСОБА_1 складено за відмову від проходження огляду на стан сп?яніння, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Доводи адвоката щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не впливають на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи адвоката Ясниської О.О., які зазначені в письмовому клопотанні про закриття провадження, не впливають на висновки суду, якого той дійшов під час розгляду справи, адже на розгляді в суді перебуває протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП і суд обмежений у встановленні саме тих обставин, які підлягають встановленню для визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому, предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом, наявності в особи ознак сп?яніння та самого факту відмови від проходження відповідного огляду.

В даному випадку такі фактичні дані були встановлені судом.

Всі доводи правопорушника та його адвоката не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, спростовуються зібраними по справі доказами та розцінюються судом як версія захисту з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

На підставі аналізу відповідних норм чинного законодавства, які регулюють порядок та процедуру проведення медичного огляду водія, встановлено, що огляд ОСОБА_1 відбувся з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, відповідної Інструкції та Порядку.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівниками поліції вимог ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції, які регламентують процедуру та порядок проведення медичного огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп?яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану сп?яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, такі і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на характер вчиненого правопорушення та суспільну небезпечність вчиненого, а також той факт, що відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння є грубим порушенням та має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його обставини, особу правопорушника, інші обставини в справі, а також безальтернативість санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2026 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3 328 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; ; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»; номер рахунок (IBAN): UA0016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік. Стягувач - Відділ поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (адреса: 36002, м.Полтава, вул. О.Пчілки, 19-е).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106). Стягувач ТУ ДСА України в Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, 36030, код ЄДРПОУ - 26304855).

Строк пред`явлення постанови до виконання до 23 травня 2026 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Полтави: Аліна СМЕТАНІНА