Єдиний унікальний № 371/2158/25
провадження № 3/371/60/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/2158/25

Провадження 3/371/60/26

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О.,

за участі:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Корочанської В.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: квартира під номером АДРЕСА_1 , не працює, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

За обставинами адміністративного правопорушення, 09 грудня 2025 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у громадському місці з ознаками алкогольного сп`яніння, чим ухилилася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, оскільки малолітній син залишився без нагляду мами.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки. 09 грудня 2025 року її дитина була під наглядом, оскільки перебувала у дитячому садочку, де працює її мама ОСОБА_3 . Вона домовилася з батьками, що вони будуть завозити дитину до садочка та забирати додому. Вранці того дня у неї сталася панічна атака після сварки з колишнім чоловіком, тому вона вирішила вийти в магазин. Біля магазину вона зустріла невідомого їй чоловіка, з яким до відкриття магазину вони стояли та спілкувалися. Після того як магазин відкрився з цим чоловіком вони сіли за столик, щоб щось випити. Перебувала вона там аж до приїзду батьків та поліції. Підозрює, що той незнайомець таємно від неї щось підлив у її напій, після чого вона почала себе погано почувати, виглядала так, ніби вживала алкогольні напої. Алкогольними напоями не зловживає, дитину без нагляду не залишає, тому вважає, що в її діях немає складу адміністративного правопорушення.

Захисник Корочанська В.О. вважає відсутніми підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

10 лютого 2026 року захисник подала клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У змісті клопотання захисник зазначила, що відповідно до статті 256 КУпАП та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом МВС України за №1376 від 06 листопада 2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у певній статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Однак, при порушенні наведених вимог та Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , відсутнє місце вчинення адміністративного правопорушення, зазначено лише дату та час. Суть адміністративного правопорушення викладена в загальних рисах, без конкретизації об`єктивних ознак відповідно до адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, тобто, не виявлено, який саме вид дії або бездіяльність 09 грудня 2025 року близько 13, 30 год вчинила ОСОБА_1 по відношенню до свого сина, які можна кваліфікувати як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини, не зазначено, в чому полягало порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, який на той час перебував у дитячому садку.

Просила врахувати, що особу не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, яке не вказано (не конкретизовано) в протоколі про адміністративне правопорушення, що відповідає нормам національного права та позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Також вказала, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано свідки події та потерпілі; до протоколу не долучені письмові докази про перебування ОСОБА_1 у громадському місці з ознаками алкогольного сп`яніння, як це зазначено у змісті протоколу; відеодокази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, здобуті з порушенням вимог норм Закону України «Про Національну поліцію».

Фактично єдиним доказом вчинення даного адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №966175 від 11 грудня 2025 року, який не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Твердження, що син ОСОБА_2 залишився без нагляду мами ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки дитина цього дня перебувала у дитячому садочку під наглядом вихователів до 15 години, потім був забраний із садочка бабусею та дідусем.

Крім того відповідальність за перебування в громадському місці з ознаками алкогольного сп`яніння передбачена статтею 178 КУпАП та не становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

В судовому засіданні захисник підтримала подане клопотання.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її дочкою, вона має малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є її онуком. Деякий час вони завозили онука до садочка на деякий час, щоб він міг адаптуватися до нього. Зокрема, 09 грудня 2025 року вони з чоловіком вранці завезли онука до садочка. В обід того дня вони мали передати онука дочці ОСОБА_1 , проте їм зателефонували сусіди, які все бачили з вікна, і повідомили, що дочка на вулиці у поганому стані. Вони поїхали з онуком до місця, на яке вказали сусіди. Знайшли доньку біля приміщення магазину за адресою : АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння та викликали працівників поліції. Донька була дуже п`яна, мала порушення координації рухів та мови, нічого пояснити не могла, проявляла агресію до неї та до свого батька. Вони вимушені були відвезти онука назад в садочок, звідки забрали його згодом. Працівники поліції викликали швидку допомогу, проте донька категорично відмовилася від госпіталізації, відмовилася йти додому. Її згодом привела сусідка. Така поведінка мала місце неодноразово. Донька вживає спиртне, створює конфліктні ситуації з ними, відноситься до них зневажливо. Така її поведінка впливає на виховання онука.

Свідок ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що дочка часто вживає алкогольні напої, тому між ними складаються не зовсім теплі відносини. 09 грудня 2025 року вони з дружиною завезли онука в садочок, де він мав перебувати до обіду, потім його мали передати мамі ОСОБА_1 . Проте ОСОБА_1 пішла з дому та вживала спиртне біля приміщення магазину, що знаходиться біля будинку, де вони її і знайшли та викликали працівників поліції. Дочка була дуже п`яна, мала порушення координації рухів та мови, нічого пояснити не могла, проявляла агресію, подекуди намагалася його вдарити. Працівники поліції викликали швидку допомогу, проте донька відмовилася від госпіталізації. Після цього вона днів три приходила до свідомості. Малолітнім онуком опікувалися вони з бабусею.

У відповідності до вимог статей 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 вказаного Закону встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

У разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП.

Стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Диспозиція, сформульована в частині першій статті 184 КУпАП, є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретну дію, яку вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і від виконання якого саме обов`язку щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухилилась зазначена особа, їх зміст і в чому конкретно полягає таке порушення. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку саме і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у статті 150 СК України.

На підставі частин другої та п`ятої статті 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до приписів частини другої статті 151 СК України батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_1 має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До протоколу про адміністративне правопорушення додана копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_1 09 грудня 2025 року з ранку перебувала біля магазину, поруч з яким облаштовані столики для відпочинку, з незнайомим громадянином, з яким вживала спиртні напої. Ці дії вона вчинила, незважаючи на ті обставини, що мала домовленість зі своїми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про те, що вони в обідній час привезуть та передадуть їй під нагляд малолітнього сина ОСОБА_5 , який до обіду перебував у дитячому садку, де працює ОСОБА_3 .

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано носій інформації у виді DVD-R дисків із відеозаписами з нагрудного відеореєстратора працівників поліції. Судом було досліджено дані вказаних відеозаписів.

Із відеозаписів слідує, що працівники поліції прибули за адресою : будинок під номером АДРЕСА_2 за викликом. На відео відображений майданчик зі столами та стільцями біля приміщення магазину. На одному із стільців спить ОСОБА_1 , поряд біля неї сидить невідомий чоловік. На столі стоять пластикові пляшки з рідиною невідомого походження.

Працівників поліції зустріли чоловік та жінка, які назвалися батьками ОСОБА_1 . Ці особи пояснили, що їхня дочка зловживає спиртними напоями та залишає без нагляду маленьку дитину. Мати ОСОБА_1 повідомила, що її онук до обіду мав бути в садочку, а дочка мала забрати його в обід, проте дочку вони знайшли в стані сильного алкогольного сп`яніння в громадському місці з невідомим чоловіком, тому викликали поліцію.

На запитання батьків невідомий чоловік пояснив, що перший раз бачить жінку, яка сидить з ним за столом, йому про неї нічого не відомо, він не був обізнаний з тим, що ця особа залишила без нагляду маленьку дитину. З його слів алкогольні напої жінка придбала самостійно.

Працівники поліції розбудили ОСОБА_1 , намагалися з нею поговорити та з`ясувати причини такої поведінки. Проте остання мала явно виражені порушення координації рухів та мови. На запитання працівників поліції та їх роз`яснення тривалий час не реагувала, просила її не чіпати та висловлювала нецензурну лайку в їх бік.

Батьки ОСОБА_1 намагалися з`ясувати, який алкоголь вона вживала, оскільки перебувала у стані, який міг вказувати на стан сильного алкогольного сп`яніння.

На місце події працівниками поліції була викликана швидка допомога, щоб працівники закладу охорони здоров`я оглянули ОСОБА_1 та надали їй медичну допомогу.

По приїзду працівник закладу охорони здоров`я пояснила, що ОСОБА_1 перебуває у стані сильної алкогольної інтоксикації та їй потрібна госпіталізація для надання належної медичної допомоги. Проте ОСОБА_1 , попри вмовляння медичного працівника, категорично відмовилася від госпіталізації та повідомила, що її без її згоди чіпати не можна. Працівник закладу охорони намагалася з`ясувати, що ОСОБА_1 вживала, оскільки її батьки неодноразово повторили, що їхня дочка може вживати алкогольні напої разом із антидепресантами. ОСОБА_1 повідомила, що вона нічого не пила, проте пояснити, чому заснула на стільці, не могла. Через таку поведінку останньої медичний працівник не змогла надати їй допомогу.

Працівники поліції неодноразово просили ОСОБА_1 погодитися на пропозиції медичного працівника та отримати належну медичну допомогу, оскільки візуально стан ОСОБА_1 був тяжким.

Батьки декілька разів просили ОСОБА_1 йти додому та одягти на голову капюшон, на що остання реагувала агресивно та почала кидатися в бійку, при цьому нецензурно лаялася в бік батьків, про дитину не згадувала.

Обставини, які зазначені в протоколі, узгоджуються із дослідженими судом відеозаписами, наданими працівниками поліції, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 09 грудня 2025 року за участю ОСОБА_1 .

Підстави вважати надані відеозаписи недопустимим доказом у суду відсутні.

Відеозаписи події здійснені на підставі пункту першого статті 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Дослідженими судом відеозаписами підтверджені обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, вони не можуть бути визнані неналежним доказом.

За результатами досліджених доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , яка мала в обідній час 09 грудня 2025 року забрати під нагляд малолітнього сина ОСОБА_5 , який до обіду перебував у садочку, та опікуватися ним поза межами часового проміжку його перебування під наглядом вихователів у садочку. Нехтуючи своїми обов`язками щодо дитини, перебуваючи у стані, який вказував на наявність у неї ряду ознак сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не в повній мірі виконала батьківські обов`язки щодо здійснення постійного нагляду за дитиною, у звязку з чим малолітній ОСОБА_2 09 грудня 2025 року був залишений у дитячому садочку та згодом перебував під наглядом батьків ОСОБА_1 .

Нагляд за малолітньою дитиною це юридичний обовязок батьків забезпечувати постійний контроль за поведінкою та безпекою дитини, спрямований на її виховання та запобігання шкоди.

Передача дитини вихователям чи батькам не звільняла ОСОБА_1 від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

За виявленим фактом працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 184 КУпАП. Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржувала у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу за частиною першою статті 184 КУпАП у справі відсутні.

В діях ОСОБА_1 , що виразились в її ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього ОСОБА_2 , є склад адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними письмових матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 966175 від 11 грудня 2025 року, заяви ОСОБА_3 від 09 грудня 2025 року, пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наданих в судовому засіданні, відеозаписами правопорушення.

Відповідальність за вчинене правопорушення настає за частиною першою статті 184 КУпАП.

Захисник Кочаровська В.О. до матеріалів справи долучила ряд письмових доказів.

З відповіді Миронівської міської ради на запит адвоката, яка оформлена листом за вих. № 02-37/432 від 27 січня 2026 року з додатком - характеристикою виконавчого комітету на ОСОБА_1 , вбачається, що за час проживання в місті Миронівка ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, скарг від сусідів та голови вуличного комітету до міської ради відносно неї не надходило.

Наданими доказами підтверджується той факт, що у провадженні суддів Миронівського районного суду перебували судові справи, які були порушені вдносно ОСОБА_1 за тією ж статтею КУпАП.

З довідки в.о. директора Миронівського ЗДО «Сонечко» ОСОБА_6 за № 1 від 05 лютого 2026 року слідує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує Миронівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Миронівської міської ради, групу раннього віку «Зозуляста курочка» з 28 листопада 2025 року до даного часу. 09 грудня 2025 року дитина була присутня у закладі освіти до 15,00 години.

Надані докази не спростовують встановлених при розгляді цієї справи фактів. З показань свідків, які отримані при розгляді справи слідує, що у садочку малолітній син ОСОБА_1 залишився понад норму часу саме з тих підстав, що мама не могла забезпечити нагляд та контроль за ним.

Оцінені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми, а сукупність цих доказів є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав ставити під сумнів достовірність зібраних у справі доказів.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, вважаю, що до правопорушника необхідно застосувати стягнення у виді штрафу. Такий вид стягнення зможе здійснити виховний вплив на правопорушника та попередити скоєння протиправних дій у майбутньому.

Керуючись статтями 33-35, 245, 280, частиною першою статті 184, частиною першою статті 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф підлягає сплаті на рахунок ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, номер рахунку UA0010001, , код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Розяснити ОСОБА_1 що, згідно зі статті 307 КУпАП, штраф нею має бути сплачений не пізніше ніж через пятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі сплати штрафу у строк, передбачений статтею 307 КУпАП, копію платіжного документу необхідно подати до Миронівського районного суду Київської області.

З урахуванням приписів частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

При примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, номер рахунку UА0026001, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Л.О. Капшук