Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4268/25
П О С Т А Н О В А

13 лютого 2026 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В період з 01.09.2025 по 25.11.2025 ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , ухилився від виконання, передбачених ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в період з 01.09.2025 по 25.11.2025 не відвідувала навчання в Овруцькому професійному ліцеї, що за адресою: м. Овруч вул. Тараса Шевченка, 11 без поважних на те причин. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП .

Крім того, в період з 01.09.2025 по 25.11.2025 ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , ухилився від виконання, передбачених ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в період з 22.10.2025 по 25.11.2025 не відвідувала навчання в Овруцькому професійному ліцеї, що за адресою: м. Овруч вул. Тараса Шевченка, 11 без поважних на те причин. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково та пояснив, що ОСОБА_3 не ходила на навчання, так як хворіла, а ОСОБА_5 не хоче йти навчатися в ліцеї, пояснюючи, що її там ображають. Буде старатися виправити ситуацію. Жалкує, що так вийшло.

Представник Овруцького професійного ліцею - ОСОБА_6 підтвердила, що ОСОБА_3 ходить на навчання, і зі слів ОСОБА_3 дійсно не хоче йти в ліцей, так як в неї не склалися відносини в групі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, представника Овруцького професійного ліцею та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Зміст наведеної норми дозволяє констатувати, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. Так, в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює (далі - батьки); 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухиляється від виконання вказаних обов`язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Частина 2 ст. 184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Аналіз приписів Закону України "Про освіту" та Закону України "Про охорону дитинства" дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх дітей. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Окремо слід зазначити, що за змістом ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 №3 під "непіклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя" слід вважати: незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; неспілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; невиявлення інтересу до її внутрішнього світу; нестворення умов для здобуття нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВБА №190522 та серії ВАД №468420 від 25.11.2025; повідомленням Овруцького професійного ліцею від 17.11.2025 №01-26/366 та від 19.11.2025 №01-26/368; письмовим поясненням ОСОБА_6 від 25.11.2025, а також постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 12.02.2025, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов виховання своїх дітей повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність порушника у відповідності до ст.34 КУпАП, є щире розкаяння та вчинення правопорушення при збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, що обтяжують відповідальність порушника у відповідності до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з приміткою до вказаної статті, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частинами третьою і четвертою статті 51, частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.

Таким чином, оцінивши всі обставини вчинення правопорушення; особу порушника, а також врахувавши його щире каяття, збіг тяжких сімейних обставин, відсутність будь-яких негативних наслідків адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе визнати дане правопорушення малозначним та приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил життя, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Керуючись ст. ст. 22, 36, 184, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.184 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гришковець