Справа № 308/9790/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Форкош Е.Р., за участі представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., адвоката Крючкова В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Крючкова В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2025 року громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у порушенні митних правил за ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 1 409 738.52 (один мільйон чотириста дев`ять тисяч сімсот тридцять вісім грн. п`ятдесят дві оп.) гривень.

Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1 на користь держави 605.6 гривень судового збору.

Відповідно до постанови та протоколу про порушення митних правил,встановлено що 20.05.2025 року на адресу управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Закарпатської митниці від управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці надійшла доповідна записка №15-02/15-03/9765 щодо опрацювання інформації митного органу Словаччини, отриманої листом Держмитслужби від 08.05.2025 №15/15-03-01/7/2725 (вх. митниці №9337/4/7.7-1).

Вказаним листом направлена відповідь уповноваженого митного органу Словаччини №228234/2025-2000102/21Не від 06.05.2025 щодо результатів перевірки сертифікату з перевезення EUR.1 №А988927 від 05.12.2024 відповідно до положень статей 31 та 32 Доповнення 1 до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження.

У вказаному листі уповноваженого органу Словаччини зазначено, що в результаті проведеного розслідування встановлено, що сертифікат EUR.1 №А988927 від 05.12.2024 не був виданий та засвідчений Митним офісом у Михайлівцях, як зазначено у пункті 11., Митний офіс вважає його підробленим.

Проведеним аналізом існуючих матеріалів та інформації наявної в базах даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ по зазначеному факту встановлено, що 16.12.2024 року в зоні митного контролю митного посту «Мукачево» Закарпатської митниці керівником ТОВ «МЕМІНГЕМ» ОСОБА_1 згідно відомостей, зазначених в гр. 14 та 54 нижче вказаної МД, до митного контролю та оформлення, шляхом електронного декларування, була подана митна декларація ІМ40 ДЕ №24UA27U2 та товаросупровідні документи, зокрема інвойс №FE001/11/2024 від 05.12.2024 та сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 №А988927 від 05.12.2024 на товар «Автобус,бувший у використанні, марки «VAN HOOL» моделі «ТР927 ASTROMEGA», кузов(шассі) № НОМЕР_1 , 2010 року випуску, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 12902 cm3, потужність 375 кВт. Призначений для перевезення пасажирів по дорогам загального користування».

Відправником даного товару виступало іноземне підприємство «AGAT TRANSPORT Sp. Z.о.о.» (Mikulinska 37, Mikulin, 23-200 Krasnik), а одержувачем, згідно гр. 8 МД, є ТОВ «МЕМІНГЕМ» (Україна, 45607, Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, вул. Горохівська, будинок 77; ). Згідно графи 9, особою відповідальною за фінансове врегулювання є також ТОВ «МЕМІНГЕМ».

Вказана зовнішньоекономічна операція здійснювалась на підставі контракту №MEM/AGAT 12 від 01.12.2024 року укладеного між іноземною компанією-продавцем «AGAT TRANSPORT Sp.Z.О.O.» (Польща) та покупцем - ТОВ «МЕМІНГЕМ» (Україна) в особі директора ОСОБА_1 .

Вищезазначений товар оформлений із застосуванням преференційного режиму (код пільги 410), а саме звільнення від сплати ввізного мита на товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС, на підставі абзацу 1 частини 1 статті 29 додатка І-А Тарифний графік України до глави 1 розділу IV торгівля та питання пов`язані зИ`оргівлею (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом. Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678-VІІ.

Для підтвердження преференційного походження товару суб`єктом ЗЕД ТОВ «МЕМІНГЕМ» ОСОБА_1 було надано сертифікати з перевезення товару форми EUR.1 №А988927 від 05.12.2024, виданий митним органом Словаччини.

Згідно гр. 47 зазначеної митної декларації застосовано преференційну ставку, нараховані митні платежі в сумі 1 811 548,24 грн., в тому числі ввізне мито в сумі 787271,40 грн.(умовно), акцизний податок - 197504,63 грн., та ПДВ в сумі 826772,31 грн. При цьому, фактично сплачено необхідні платежі в сумі 1 029 176.84 грн.

Як підставу для нарахування преференційної ставки мита в гр. 36 МД зазначено код преференції - 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС [Абзац пертий частини першої статті 29 додатка І-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони]).

У графі 44 МД під кодом 0954 (Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movement certificate EUR. 1)) зазначений документ №А988927 від 05.12.2024.

Враховуючи те, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 №А988927 від 05.12.2024 не був виданий та засвідчений Митним офісом у Михайлівцях, як зазначено у пункті 11., Митний офіс вважає його підробленим (лист уповноваженого митного органу Словаччини №228234/2025-2000102/21Не від 06.05.2025) є підробленим то застосування преференційної ставки ввізного мита - умовне нарахування ввізного мита (код преференції 4103 під час оформлення вищевказаного товару за митною декларацією ІМ40 ДЕ №24UA27U2 є неправомірним.

Згідно листа управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці від 23.05.2025 №15-02/15-01/10063, без застосування коду пільги «410» по вищевказаним 2 митним деклараціям, ТОВ «МЕМІНГЕМ» необхідно було сплатити митні платежі в сумі 1 969 002.52 грн. (в тому числі: ввізне мито - 787271,40 грн., акцизний податок - 197 504,53 грн., ПДВ - 984 226,59 грн.), що становить на 939 825.68 грн. більше, ніж було сплачено.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МКУ суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до п. 43 ст. 4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи, укладеними в установленому законом порядку.

На виклик до Закарпатської митниці для надання пояснень директор ТОВ «МЕМІНГЕМ» ОСОБА_1 не прибув, про причини неприбуття митницю не повідомив.

Таким чином, директором ТОВ «МЕМІНГЕМ» ОСОБА_1 вчинені дії, що призвели до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 939 825,68 грн. (в тому числі ввізне мито - 787271,40 грн. та ПДВ - 152554.28 грн.).

Не погоджуючись з даною постановою захисник Крючков В.О., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 в судовому засіданні участь не приймав, повний текст постанови надіслано лише 29.08.2025 року.

Заслухавши пояснення представника митниці який заперечив доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України, вищевказаних вимог закону дотримався.

Згідно ст.485 МК України, встановлено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 МК України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за заявленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитки відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема: протоколом про порушення митних правил за протоколом №0412/UA305000/2025 від 09.06.2025 року; митною декларацією ІМ40 ДЕ №24UA27U2, яка є підтвердженням дійсного переміщення вищевказаного товару через митний кордон, даними листі уповноваженого органу Словаччини, згідно якого сертифікат EUR.1 №А988927 від 05.12.2024 не був виданий та засвідчений Митним офісом у Михайлівцях, як зазначено у пункті 11., листом управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці від 23.05.2025 №15-02/15-01/10063, згідно якого без застосування коду пільги «410» ТОВ «МЕМІНГЕМ» необхідно було сплатити митні платежі в сумі 1 969 002.52 грн., що становить на 939 825.68 грн. більше, ніж було сплачено..

Наявний в матеріалах справи протокол про порушення митних правил №0412/UA305000/2025 від 09 червня 2025 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.

На переконання апеляційного суду, наведені вище докази є послідовними, логічними та взаємоузгоджуються між собою, яким суддя місцевого суду надав оцінку на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження з позиції належності, допустимості й достатності.

Окрім цього, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції враховуючи вищенаведені докази, прийшов до обгрунтованого висновку про доведеність вини директора ТОВ «Мемінгем» ОСОБА_1 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а саме, що останнім було здійснено заявлення в митній декларації з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів.

За таких обставин, доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та її дії кваліфіковано вірно.

Достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суддя приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, суд апеляційної вважає накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150% несплаченої суми митних платежів- слід змінити.

На переконання апеляційного суду накладення на правопорушника ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 150% несплаченої суми митних платежів є не вмотивованою, чому саме така санкція є не обхідною та справедливою. При цьому суд не врахував, що особа раніше жодного разу не притягувалась до відповідальності за порушення митних правил. Достатньою мірою, яка має сприяти основної мети, виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга адвоката Крючкову В.О. в інтересах ОСОБА_1 до часткового задоволення.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити Крючкову В.О. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу Крючкова В.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, змінити.

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у порушенні митних правил за ст. 485 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 469 412,84 гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага