Справа № 484/7017/25
Провадження № 3-в/484/8/26
Постанова

іменем України

17.02.2026 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ремський Євген Вікторович, про розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив

в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду адвокат Ремський Є.В. із заявою про розстрочення виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.12.2025 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині сплати штрафу на користь держави у сумі 17000 гривень строком на 6 місяців зі сплатою відповідних сум рівними частинами щомісяця, вказуючи, що перебуває у обмеженому матеріальному становищі, хоча офіційно працює інженером в АТ "Миколаївобленерго". На його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, дружина та батько похилого віку, який потребує постійного лікування, оскільки має інвалдіність 3 групи по зору. Окрім заробітної плати, він не має іншого доходу.

Судом встановлено, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.12.2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28.01.2026 року у справі №484/7017/25 провадження №33/812/7/26 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.12.2025 року - без змін. Вказана постанова суду набула чинності 28.01.2026 року.

Положеннями статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 301 КУпАП за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Тобто, КУпАП не регулює питання щодо можливості розстрочки виконання постанови.

Водночас, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а Конституційний Суд України у пунктах 3.4 та 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. ЄСПЛ поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України та усталеної судової практики ЄСПЛ, суд вважає, що на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що, у свою чергу, надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що у ОСОБА_1 не має можливості одразу сплати штраф у розмірі 17000 грн 00 коп., призначений йому постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.12.2025 року, тому вважаю доцільним розстрочити виконання даної постанови строком на 4 місяці, тобто до 17 червня 2026 включно зі сплатою щомісячно в дохід держави по 4250 грн.

Керуючись ст.ст.252,268,280,283,284,301,304 КУпАП, суддя

постановив

заяву задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.12.2025 року у справі № 484/7017/25 в частині накладання на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. строком на чотири місяці, тобто до 17 червня 2026 включно.

Зобов`язати ОСОБА_1 сплачувати по 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн 00 коп., щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця, починаючи з 10 березня 2026 року.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Зупинити перебіг строку давності звернення постанови до виконання до закінчення строку розстрочення, визначеного судом.

Після спливу строку розстрочення виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: