Справа №590/1160/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Деркач І. М.
Номер провадження 33/816/170/26 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А. І. та захисника Клюєва А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Клюєва А.В. на постанову судді Ямпільського районного суду Сумської області від 05.02.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , громадянина України, військового ЗСУ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ямпільського районного суду Сумської області від 05.02.2025, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 16.11.2024 о 17.25 год в селищі Ямпіль по вул. Вербова (Червоноармійська) керував автомобілем марки ВАЗ21063 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

З таким рішенням суду не погодився захисник Клюєв А.В. та подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Ямпільського районного суду Сумської області від 05.02.2025 скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 просив закрити.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначав, що справу судом першої інстанції розглянуто з порушенням норм матеріального права, без всебічного та повного і об`єктивного з`ясування всіх її обставин.

Так, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 16.11.2024 о 17.25 год керував транспортним засобом, авто стояло, а ОСОБА_1 в ньому сидів, а тому і підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у нього не було. Крім цього, поліцією не було запрошено понятих, а сам відеозапис з нагрудних камер поліції фіксує лише пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд, при цьому з нього не видно того, хто саме останньому пропонує пройти цей огляд чи взагалі це була поліція. Також захисник зауважував на тому, що в матеріалах справи немає направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а сам протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення є недостатнім для встановлення вини ОСОБА_1 .

Також в доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що з дня вчинення інкримінованої події та з дня оскаржуваної постанови минув значний проміжок часу, на момент апеляційного розгляду сплинули строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені положеннями ст. 38 КУпАП, а тому є підставою для закриття провадження у справі.

Вислухавши захисника Клюєва А.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 просив закрити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги захисника апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175286 від 16.11.2024 зміст якого відповідає встановленим фактичним обставинам справи, та з якого вбачається, що протокол ОСОБА_2 підписаний, від пояснень відмовився, витягом з адмінпрактики (форма виводу) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, а також долученим до протоколу відеозаписом.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Щодо тверджень апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а авто просто стояло, то апеляційний суд спростовує дані твердження, оскільки у той же день та час ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, дану постанову ОСОБА_1 не оскаржував а штраф у розмірі 425 грн було ним сплачено, а отже правопорушення ним визнано, з цього слідує, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у зазначений час. А також, згідно матеріалів справи, у судовому засідання першої інстанції інспектор СРПП ВП № 1 (с. Ямпіль) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області Бадуліна Н. М. надала пояснення та підтвердила факт керування ОСОБА_1 даним автомобілем.

Що стосується доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності понятих, то апеляційний суд їх вважати обґрунтованими не може, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП після прийняття Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнала змін і відповідно до неї огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, оскільки всі дії з приводу відмови ОСОБА_1 були зафіксовані на відеозапис, а тому наявність 2 свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглядаючи доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи письмового направлення до медичного закладу, суд апеляційної інстанції зазначає, що порядок огляду регулюється статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, згідно з якими правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, вважається закінченим з моменту відмови водія від проходження огляду. Відповідно до п. 8 вищевказаного Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що в даному випадку і було зроблено. Письмове направлення є документом, що забезпечує проведення дослідження в лікарні, а тому його оформлення є доцільним виключно у разі згоди особи на такий огляд. Оскільки водій відмовився від слідування до медичного закладу, що підтверджується наявними у справі доказами, обов`язок поліцейського щодо фізичного заповнення бланку направлення не виник, а його відсутність не спростовує факту порушення особою вимог п. 2.5 ПДР України та не є свідченням порушення процедури фіксації адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апелянта щодо закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст. 38 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 16.11.2024, а адміністративне стягнення накладене постановою Ямпільського районного суду Сумської області від 05.02.2025, тобто в межах строку притягнення до відповідальності. Підстав для закриття провадження по справі на підставі ч.6 ст.38 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ямпільського районного суду Сумської області від 05.02.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Клюєва А.В. на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.