КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 33/824/1429/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/7395/25

13 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши матеріали апеляційної ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 22 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2026 року, провадження у справі закрити.

Перевіривши апеляційну скаргу, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2026 року - 22 січня 2026 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження, оскільки останнім днем на оскарження постанови судді в межах строку, встановленого ст. 294 КУпАП, було 19 січня 2026 року. Питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді не порушує.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003).

При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Проте ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2026 року, яка не містить клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції.

При цьому можливість вирішення питання про поновлення пропущеного строку при відсутності відповідної заяви та/або клопотання апелянта про поновлення такого строку, за власною ініціативою суду, законом не передбачена.

Таким чином, оскільки закон імперативно визначає строк на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 294 КУпАП) і такий строк особою, яка подала апеляційну скаргу пропущено, клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги до суду не подано, постанова судді суду першої інстанції набрала законної сили, а тому подана ОСОБА_1 апеляційна скарга на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2026 року підлягає поверненню за правилами ч. 2 ст. 294 КУпАП особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 09 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя