Справа № 473/673/26
П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" лютого 2026 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Усіков О.В.,

за участю секретаря судових засідань Матвійця Ю.П.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №588015 від 10.02.2026 р., встановлено, що 16.01.2026 13:30:00 м. Миколаїв, вулиця Центральна, 149, 16.01.2026 року близько 13 год 30 хв за адресою м. Миколаїв, по вул. Центральна, поблизу буд. 149 водій гр. ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив ДТП, після чого залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10.а. ПДР Залишення водіями ТЗ, ін. учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.10.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав в повному обсязі та пояснив, що 16.01.2026 року він разом з онуком та невісткою їхали до лікаря в м. Миколаєві та перед ДТП, в дорозі, в онука стався приступ епілепсії, тому виникла необхідність терміново продовжити рух до лікарні.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини. Аналізуючи встановлені у справі обставини, наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, так як він був вимушений їхати до лікарні, оскільки в його онука стався приступ епілепсії. Цей факт також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка є невісткою ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 були вчинені дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, справа підлягає закриттю через вчинення особою дій в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 4, 40-1, 122-4, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України, закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням особою дій в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Усіков