Житомирський апеляційний суд
Справа №278/5819/25 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Номер провадження №33/4805/580/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Скітневська О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Скітневської О.М., розглянувши у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Пилипчука Юрія Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду 08.07.2025 о 10 годині 00 хвилин на 6 км автодороги М-06-02 с. Іванівка Житомирського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Пилипчук Ю.Г. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати, посилаючись на її незаконність, на однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, а провадження у справі закрити. Апелянт вказує на те, що обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності, на відеозаписі із бодікамер поліцейських відсутня інформація про вручення направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, а сам відеозапис є фрагментарним та недостатньо інформативним, на відеозаписі реєстратора працівників поліції відсутня причина зупинки транспортного засобу відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», заперечує наявність ознак алкогольного сп`яніння, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування, єдиним доказом по справі є протокол про адміністративне правопорушення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що про оскаржувану постанову дізнався лише 26 січня 2026 року через ЄДРСР.

Розглянувши клопотання про поновлення строку та враховуючи незначний час пропуску, а також те, що супровідний лист про направлення ОСОБА_1 копії постанови датований 21.01.2026, апеляційну скаргу було подано 26.01.2026, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Пилипчук Ю.Г. не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. За змістом частини шостої статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. Оскільки ОСОБА_1 та захисник Пилипчук Ю.Г. були вчасно повідомлені про час та місце розгляду справи, доказів поважності причин неявки учасники до суду не надали, апеляційний суд приходить до висновку про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності учасників на підставі положень частини шостої статті 294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506847 від 08.11.2025 убачається, що 08.07.2025 о 10 годині 00 хвилин на 6 км автодороги М-06-02 с. Іванівка Житомирського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506847 від 08.11.2025, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с.1); копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №792695 від 08.11.2025 про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.3); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.4); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.5); письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 про те, що він став очевидцем того, як водій транспортного засобу «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , рухався по АД М06, порушуючи ПДР. Зупинили транспортний засіб шляхом блокування, у водія був запах алкоголю, викликали поліцію (а.с.6); рапорті інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції В. Левчука від 08.11.2025 в якому зазначено, що під час несення служби близько 10 год. 08.11.2025 на АД М-06-02 6 км с. Іванівка зупинений ТЗ ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на місці зупинки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку на прилад Драгер та в медичному закладі відмовився(а.с.7); наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.9).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відсутня причина зупинки транспортного засобу відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» не заслуговують на увагу, оскільки з наявних в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції убачається, що приїзд екіпажу патрульних на місце обумовлене викликом, після прибуття на місце виклику АД М-06-02 6 км виявлено заявника ОСОБА_3 та інших очевидців (чоловіки). В ході подальшого з`ясування обставин встановлено особу, на яку вказали свідки, ним виявився ОСОБА_1 .. Так, при встановлених обставинах поліціянти не здійснювали зупинку транспортного засобу, а водій був зупинений іншими учасниками руху, тому дії поліцейських не підлягають перевірці на відповідність ст.35 ЗУ «Про національну поліцію».

Крім того, уповноважена особа повідомила ОСОБА_1 , що чути запах алкоголю з ротової порожнини, є порушення мови та координації рухів, тобто виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. У працівників поліції була обгрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, та висловлені особі. Незв`язна мова та порушення координації рухів у ОСОБА_1 видно також на відеозаписі.

Відповідно до п.2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння надає право працівнику поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, про що і вноситься запис у протокол про вчинення адміністративного правопорушення, а тому доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Доводи скарги про не вручення водію направлення на медичний огляд на стан сп`яніння не підтверджуються вимогами законодавства у випадку відмови від вказаного огляду, оскільки направлення в заклад охорони здоров`я складається поліцейським для закладу охорони здоров`я та може бути долучене до матеріалів справи з відміткою про відмову водія від проходження огляду.

Окрім того, безпідставними є доводи щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Дані обставини спростовуються відеозаписом події про те, що його було відсторонено від керування транспортним засобом шляхом відповідного попередження та пропозиції виклику тверезого водія.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.ст.254, 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376 та є належним та допустимим доказом у сукупності з іншими доказами у справі, а тому доводи захисника не знайшли свого підтвердження.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обгрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам та які не мають ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи, і відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Пилипчуку Юрію Геннадійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року.

Апеляційну скаргу адвоката Пилипчука Юрія Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Скітневська