Номер провадження: 33/813/180/26
Номер справи місцевого суду: 521/4897/24
Головуючий у першій інстанції Непорада О.М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Губаря Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу представника Одеської митниці Крікунової С.О. на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 рокувідносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «СЕВТОР» (, Україна, 54001, Миколаївська область, м.Миколаїв, Центральний р-н, вул. Шевченка, буд. 59-а), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

установив

З протоколу про порушення митних правил №0079/50000/24 від 26.01.2024 року вбачається, що Одеською митницею здійснено перевірку зовнішньоекономічних операції ТОВ «СЕВТОР» () (продавець) згідно контракту від 10.06.2022 та від 02.06.2023 № TST-1006/E), укладеного з компанією «Borko Trade Hungary Kft» (1171, Hungary, Budapest, Lugasutca 7) (покупець).

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «СЕВТОР» () за митними деклараціями (далі МД) типу ЕК 10 РР від 17.06.2022 № UA500390/2022/4276, експортовано до Угорщини товар «олія соняшникова, наливом, нерафінована, з насіння врожаю 2021 року», загальною вагою брутто/нетто 2 640 000,00 кг, фактурною вартістю 63 360 000,00 грн.

Митне оформлення зазначених МД здійснено з наданням документів, які передбачені ст. 335 МК України, серед яких: зовнішньоекономічний контракт від 10.06.2022 та від 02.06.2023 № TST-1006/E, інвойс від 10.06.2022 №1.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем товару є компанія ТОВ «СЕВТОР» () (Україна, 54001, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний р-н, вул. Шевченка, буд. 59- а) в особі директора ОСОБА_1 , а покупцем є іноземна компанія «Borko Trade Hungary Kft» в особі директора ОСОБА_2 .

Згідно гр. 21 вищезазначеної МД переміщення товару на кордоні здійснювалось морськими судами.

Так, з метою з`ясування питання про автентичність поданих митному органу документів на зазначені товари було направлено запит до митних органів Чеської Республіки.

22.12.2023 Одеською митницею за вхідним номером 31852/4 отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби (від 22.12.2023 року №26-1/26-04/7.10/3222), щодо отриманої відповіді Генерального митного директорату Чеської Республіки (від 01.12.2023 №41066-8/2023-900000-213) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при експорті товарів на підставі контракту з «BORKO TRADE HUNGARY KFT» (1171, Hungary, Budapest, Lagasutca 7) в особі директора компанії Jakub Bedrich.

За результатом розгляду листа Держмитслужби та опрацювання документів, які надійшли від Генерального митного директорату Чеської Республіки, а також додатків до нього, встановлено наступне.

Співробітниками митного директорату проведено розслідування та з`ясовано фактичне місцезнаходження Jakub Bedrich. Справжня адреса проживання пана ОСОБА_2 (директор «BORKO TRADE HUNGARY», ІНФОРМАЦІЯ_2 ), є муніципалітет resident BORKOVANY 128, 691 75 BORKOVANY,CZ у Чеській Республіці. Однак фактично за даною адресою він не проживає.

Також, співробітниками митного директорату здійснено опитування пана ОСОБА_2 щодо здійснення зовнішньоекономічної діяльності та інших деталей, які можуть стосуватись діяльності пов`язаної з ТОВ «СЕВТОР». 19.10.2023 о 10 год. 00 хв. пан ОСОБА_2 з`явився до митниці області Південна Моравія, де було оформлено протокол заслуховування за №539622-4/2023-530000-51.

В ході опитування пана ОСОБА_2 встановлено, що він, на прохання свого товариша ОСОБА_3 у 2019 році на своє ім`я відкрив банківський рахунок в Угорщині (назву банку не пам`ятає). ОСОБА_4 пояснив пану ОСОБА_2 , що хоче відкрити банківський рахунок в Угорщині, однак для цього йому потрібен громадянин з Європейського Союзу, інакше йому не відкриють банківський рахунок у зв`язку з тим, що він громадянин України.

Також, ОСОБА_3 зазначив, що хоче займатися бізнесом в Угорщині, а саме купувати зерно і сільськогосподарську продукцію, яку він би обмінював на трактори.

У подальшому, на початку 2021 року за проханням ОСОБА_3 пан ОСОБА_2 закрив цей рахунок.

Зі слів пана ОСОБА_2 жодних документів на руки за відкриття та закриття банківського рахунку він не отримував, так само як і фінансову винагороду. Разом з тим, пан ОСОБА_2 пояснив, що йому невідомо про те, що він десь значиться як керівник компанії «BORKO TRADE HUNGARY» та не підписував ніяких документів (окрім випадків відкриття та закриття банківського рахунку в Угорщині за проханням ОСОБА_3 ). Зі слів пана ОСОБА_2 , він не повинен був мати жодних прав підпису, а лише бути працівником з метою управління банківським рахунком.

Виходячи зі свідчень пана ОСОБА_2 встановлено, що поданий ТОВ «СЕВТОР» зовнішньоекономічний контракт від 10.06.2022 та від 02.06.2023 № TST-1006/E до митних декларацій від 17.06.2022 № UA500390/2022/4276 - є підробленим, оскільки пан ОСОБА_2 його не підписував та не вів жодної фінансово-господарської діяльності угорської компанії «BORKO TRADE HUNGARY KFT» (1171, Hungary, Budapest, Lagasutca 7)

Продавцем та відправником вказаного товару є ТОВ «СЕВТОР» () в особі гр. України ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Перебуваючи на посаді керівника підприємства, гр. ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язана забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 , керівником ТОВ «СЕВТОР» () вчинені дії, спрямовані на переміщення товару фактурною вартістю 63 360 000,00 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблений зовнішньоекономічний контракт від 10.06.2022 та від 02.06.2023 № TST-1006/E, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці, не погоджуючись із постановою суду, вважає, що постанова суду винесена із порушенням норм процесуального права та всупереч вимогам ст.245 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції завчасно прийняв постанову про закриття провадження, оскільки проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 вчинені дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів підробленого зовнішньоекономічного контракту.

На підставі цього, просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі від 50% до 100% вартості товарів безпосередніх предметів правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, надіслав заяву, в якій зазначив, що він не має ніякого відношення до господарської діяльності ТОВ «СЕВТОР» () та будь-яких інших компаній, товариств, підприємств, які пов`язані господарською діяльністю з ТОВ «СЕВТОР», а тому не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності. Крім того надав копію вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2022 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України.

Від представника митниці Ревенко Т.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та представника митниці, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень ст.2 КпАП України законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КпАП України, ст.489 МК України суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України (далі МК України), завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості ( ст.8 МК України ).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника митниці, апеляційним судом встановлено наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів судової справи, ТОВ «СЕВТОР» () за митними деклараціями (далі МД) типу ЕК 10 РР від 17.06.2022 № UA500390/2022/4276, експортовано до Угорщини товар «олія соняшникова, наливом, нерафінована, з насіння врожаю 2021 року», загальною вагою брутто/нетто 2 640 000,00 кг, фактурною вартістю 63 360 000,00 грн.

Митне оформлення зазначених МД здійснено з наданням документів, які передбачені ст. 335 МК України, серед яких: зовнішньоекономічний контракт від 10.06.2022 та від 02.06.2023 № TST-1006/E, інвойс від 10.06.2022 №1.

22.12.2023 Одеською митницею за вхідним номером 31852/4 отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби (від 22.12.2023 року № 26-1/26-04/7.10/3222), щодо отриманої відповіді Генерального митного директорату Чеської Республіки (від 01.12.2023 №41066-8/2023-900000-213) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при експорті товарів на підставі контракту з «BORKO TRADE HUNGARY KFT» (1171, Hungary, Budapest, Lagasutca 7) в особі директора компанії Jakub Bedrich.

Співробітниками митного директорату здійснено опитування пана ОСОБА_2 щодо здійснення зовнішньоекономічної діяльності та інших деталей, які можуть стосуватись діяльності пов`язаної з ТОВ «СЕВТОР».

Виходячи зі свідчень пана ОСОБА_2 митниця прийшла до висновку, що поданий ТОВ «СЕВТОР» зовнішньоекономічний контракт від 10.06.2022 та від 02.06.2023 № TST-1006/E до митних декларацій від 17.06.2022 № UA500390/2022/4276 - є підробленим, оскільки пан ОСОБА_2 його не підписував та не вів жодної фінансово-господарської діяльності угорської компанії «BORKO TRADE HUNGARY KFT» (1171, Hungary, Budapest, Lagasutca 7).

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 , керівником ТОВ «СЕВТОР» () вчинені дії, спрямовані на переміщення товару фактурною вартістю 63 360 000,00 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблений зовнішньоекономічний контракт від 10.06.2022 та від 02.06.2023 № TST-1006/E, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Надаючи оцінку вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2022 року, наданому ОСОБА_1 на підтвердження відсутності в його діях складу інкримінованого порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, апеляційним судом встановлено наступне.

Так, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком два роки та на підставі вимог ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до змісту вироку Дніпровським районним судом м. Києва встановлено, що ОСОБА_1 з корисливих мотивів, з метою отримання грошової винагороди у загальній сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень передав невстановленій особі, копію паспорту громадянина України та картку фізичної особи платника податків. На підставі наданих ОСОБА_1 особистих документів, невстановленою слідством особою, яка діяла в інтересах невстановленої групи осіб, підготовлено документи, необхідні для його призначення на посаду директора ТОВ «СЄВТОР» () та щодо придбання (купівлі) частки в статутному капіталі зазначеної юридичної особи та інші документи, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закону) подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи. ОСОБА_1 шляхом підписання вніс завідомо неправдиві відомості у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «СЄВТОР» (). ОСОБА_1 достовірно усвідомлював про відсутність у нього фінансових ресурсів для придбання підприємства ТОВ «СЄВТОР», навиків і досвіду для виконання обов`язків директора та не мав наміру здійснювати після реєстрації ТОВ «СЄВТОР» () фінансово-господарську діяльність в якості директора та засновника. Вчинивши вказані дії, ОСОБА_1 розумів, що фактично виконувати обов`язки засновника та посадової особи ТОВ «СЄВТОР» наміру не мав та у подальшому їх не виконуватиме, оскільки не мав бажання займатись підприємницькою діяльністю, статутний капітал вказаного товариства не формуватиме, правами засновника та службової особи підприємства не користуватиметься, фінансово-господарською та поточною діяльністю товариства не займатиметься.

Водночас, вказаний вирок суду не встановлює фактичні обставини, які мають відношення до вказаного провадження, а саме, чи підписував ОСОБА_1 зовнішньоекономічний контракт № TST-1006/E, рахунок-проформу №1 від 10.06.2022 року, які знаходяться в матеріалах справи, та на яких проставлений його підпис.

Згідно положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Так, стаття 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Також, стаття 212 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.

Натомість, під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил для митного оформлення було надано товаросупровідний документ, зокрема зовнішньоекономічний контракт № TST-1006/E, який може бути підробленим, що повинно бути перевірено в передбаченому законом процесуальному порядку.

При цьому, апеляційний суд враховує, що на розгляді суду знаходяться також інші протоколи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за схожими обставинами, а саме № 0077/50000/24, № 0084/50000/24, № 0078/50000/24, № 0080/50000/24 № 0081/50000/24, № 0082/50000/24, № 0083/50000/24, № 0129/50000/24, що вказує у сукупності на систематичність вчинення дій по декларуванню в митних деклараціях недостовірних даних, зокрема, надання, ймовірно, підробленого зовнішньоекономічного контракту, що також повинно бути перевірено у встановленому законом порядку.

Згідно з ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вище встановлені обставини, які з`ясувалися під час апеляційного розгляду справи, суд керується приписом ст.253 КУпАП, а саме, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Тому, на підставі викладеного, керуючись ст.253 КУпАП, апеляційний суд передає органу досудового розслідування справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 для перевірки фактів щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України та внесення відомостей про скоєне кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак неможна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що, оскільки митним органом, при підготовці матеріалів справи та складенні протоколу про порушення митних правил № 0079/50000/24 відносно ОСОБА_1 вказані виявлені факти не перевірені, що є суттєвим для вирішення питання про наявність/відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та можливого вчинення ним правопорушення, що підпадає під ознаки кримінального, тому під час апеляційного розгляду є неможливим вирішити справу по суті.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що суд апеляційної інстанції не є тим органом, який уповноважений здійснювати збирання доказів для встановлення наявності або відсутності складу кримінального правопорушення. Натомість, такими повноваженнями наділені правоохоронні органи, а суд в даному випадку зобов`язаний спрямувати такі матеріали до такого органу для прийняття рішення в порядку ст.214 КПК.

Встановлений апеляційним судом алгоритм розгляду даної справи та суть оскарженого рішення є неприпустимими з огляду на обставини даної справи про адміністративне правопорушення. Також, дії митного органу, зокрема залишення поза увагою обставин, які можуть вказувати на наявність ознак кримінального правопорушення, з огляду на наявність інших протоколів про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 № 0077/50000/24, № 0084/50000/24, № 0078/50000/24, № 0080/50000/24 № 0081/50000/24, № 0082/50000/24, № 0083/50000/24, № 0129/50000/24, які також потребують додаткової перевірки.

Всі ці обставини залишились поза увагою суду 1-ої інстанції, у зв`язку з чим рішення про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є, вочевидь, передчасним.

Згідно приписів п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Враховуючи, що постанова суду 1-ої інстанції підлягає безумовному скасуванню, а матеріали справи про порушення митних правил, у відношенні ОСОБА_1 підлягають направленню керівнику Одеської обласної прокуратури для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку іншим доводам апеляційної скарги митниці, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 466 МК адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Разом з тим, апеляційний суд звертає особливу увагу прокурора та митного органу на положення ст. 467 МК України, відповідно до яких якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

Отже, апеляційна скарга представника митниці підлягає частковому задоволенню, а постанова суду 1-ої інстанції скасуванню, з направленням матеріалів справи керівнику Одеської обласної прокуратури для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України, оскільки вирішити питання, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ст. 483 МК України без проведення перевірки фактів, встановлених під час апеляційного розгляду, неможливо.

Керуючись ст.ст. 7, 253, 284, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 483, 527, 529 МК України, апеляційний суд -

постановив

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Крікунової С.О. задовольнити частково.

Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 року якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрити на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП та матеріали справи про адміністративне правопорушення передати керівнику Одеської обласної прокуратури для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Копію постанови апеляційного суду разом із матеріалами справи про адміністративне правопорушення за протоколом про порушення митних правил № 0079/50000/24 від 26.01.2024 року надіслати керівнику Одеської обласної прокуратури для виконання, начальнику Одеської митниці ДМС України для відома.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець