Справа № 751/6263/25 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/10/26
Категорія - ч. 1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

захисника Данича О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 12.07.2025 о 01 год 53 хв у м. Чернігові по вул. М.Небаби, 91А, ОСОБА_1 керував легким персональним електросамокатом JET, н.з. НОМЕР_1 , що має від одного колеса електродвигун потужністю до 1000 Вт і розвиває максимальну швидкість до 25 км/год, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову стосовно нього скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилаючись на п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами від 08 травня 1993 року № 340, апелянт зазначає, що особи, які керують транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт не повинні мати посвідчення водія жодної з передбачених категорій та не підпадають під нормативно-правове визначення поняття водій. Наголошує на недоведеності його вини по справі.

У засіданні апеляційного суду захисник Данич О.С. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з викладених в ній вимог.

ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 388975 від 12.07.2025 ОСОБА_1 власноруч його підписав та по суті правопорушення додав, що не згоден (а.с. 3).

Згідно довідки начальника ВАП УПП в Чернігівській області Химич М.М. від 12.07.2025 гр. ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 01.08.2017 та раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягався. (а.с. 1,2).

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, огляд за допомогою приладу Драгеру не проводився (а.с. 4).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.07.2025, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, огляд за допомогою Драгеру не проводився, від проходження огляду відмовився. (а.с. 5).

З відеозапису убачається, як зупинено електричний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , повідомлено поліцейськими про ведення відеофіксації. Під час спілкування поліцейський вбачає у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, та пропонує водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі у лікаря-нарколога, а в разі відмови роз`яснено наслідки такої відмови, а саме складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. На неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер або у лікаря-нарколога, останній так його і не пройшов. Поліцейський повідомляє про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 ПДР, роз`яснює права і обов`язки водію. Видно як поліцейські оформляють адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , ознайомлюють зі змістом протоколу.

Так, згідно п 2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Термін "транспортний засіб" означає сукупність усіх механічних і немеханічних засобів, які можуть бути використані для руху дорогами загального користування.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

З порівняння понять «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Тому, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Отже, пунктом 1.10 ПДР наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них.

Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, Правилами дорожнього руху розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» і «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018.

Оскільки електросамокат - це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, апеляційний суд доходить висновку про те, що вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи поліцейськими не надано доказів відносно того, що електросамокати є транспортним засобом згідно встановлених вимог Правил дорожнього руху, адже номінальна потужність двигуна електросамокатів може бути різною. При цьому, поліцейським не зазначено марку самокату, а тому твердження у протоколі про те, що електросамокат, яким керував ОСОБА_1 , має потужність до 1000 кВт і розвиває швидкість до 25 км/год об`єктивно нічим не підтверджено.

Наявність посвідчення водія та реєстраційного документа передбачено виключно для механічних транспортних засобів. Крім того, Правила дорожнього руху взагалі не містять такого визначення як «легкий персональний електричний транспортний засіб колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться у рух виключно електричним тяговим двигуном» та не відносять такий транспортний засіб до механічних, в розумінні положень Правил дорожнього руху, як помилково вважали працівники поліції.

Відповідно такі обставини беззаперечно виключають порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та свідчить про те, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, у матеріалах справи відсутні достатні та беззаперечні докази, які б «поза розумним сумнівом» вказували про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а висунуте йому обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 використовував електричний самокат, як транспортний засіб, останній повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування з додержанням вимог Правил дорожнього руху, проте, на нього як водія електричного самоката та подібних ним транспортних засобів, заборони, передбачені ст. 130 КУпАП, не розповсюджуються.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, не перевірив, чи віднесений електричний самокат за своєю потужністю до механічних транспортних засобів, на керування якими необхідне посвідчення водія відповідної категорії, та постановив необґрунтоване рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі через відсутність складу правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про не доведення перед судом поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай