КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/932/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ларіної Дарії Сергіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Ларіної Дарії Сергіївни на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лідихів Кременецького району Тернопільської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України підтверджується протоколом, схемою місця ДТП та відеозаписом з бодікамер поліцейських, згідно яких транспортний засіб «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення із транспортним засобом «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований, отже вина водія транспортного засобу «Volkswagen Passat» ОСОБА_1 є очевидною. Відеозаписи з бодікамер поліцейських лише підтверджують вказаний факт. Зокрема, з відеозапису вбачається, що поліцейські під?їхали до автомобіля ОСОБА_1 одразу після пригоди, зафіксували, що водій виходить з водійського сидіння, двигун автомобіля ще був заведений. ОСОБА_1 не заперечував свою причетність до пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також підтверджується зібраними по справі матеріалами в сукупності, протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями та відеозаписом, яким зафіксовано, що водію ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився. В протоколі зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів та мови, що вказує на дотримання Інструкції та вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року. Обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння закріплений в п. 2.5 ПДР України.

До показань ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом та не допускав ДТП, а також відмовився від огляду на стан сп?яніння, оскільки не був водієм, суд першої інстанції поставився критично, вважаючи це способом уникнення можливого покарання за фактично вчинені дії. З дослідженого в судовому засіданні відео вбачається, що поліцейські під`їхали до автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , одразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, виявили водія ОСОБА_1 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння, двигун автомобіля був у заведеному стані. Стан ОСОБА_1 навіть не дозволяв йому адекватно сприймати оточуючу обстановку, усвідомлювати, що він вчинив ДТП. В початкових поясненнях поліцейським він не вказував, що не керував автомобілем. Не пригадував будь-яких друзів, які керували його транспортним засобом та допустили ДТП, зокрема і ОСОБА_2 . Лише в суді він вказав на зазначену особу, яка нібито скоїла на його транспорті вищеописану пригоду. Виглядає не переконливим версія, що ОСОБА_2 віз ОСОБА_1 , потім скоїв ДТП, пішов шукати вночі у комендантську годину власника пошкодженого автомобіля і повернувся лише після того як працівники поліції, приїхали, оформили ДТП, зафіксували стан сп`яніння у ОСОБА_1 , склали відповідні матеріали та протоколи і поїхали. При цьому сам ОСОБА_1 жодного разу не вказав на те, що за кермом був саме ОСОБА_2 . З цих самих мотивів суд першої інстанції не прийняв і пояснення свідка ОСОБА_2 , який перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_1 , а тому такі свідчення дав із солідарності та взаємовиручки друга, який потрапив у халепу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ларіна Д.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, ним керував його знайомий ОСОБА_2 , який скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Після ДТП ОСОБА_2 пішов шукати власника автомобіля, який він пошкодив, а ОСОБА_1 пересів на водійське місце і чекав його в автомобілі. Працівникам поліції він пояснював, що не був за кермом. Ці пояснення ОСОБА_1 також підтверджуються свідком ОСОБА_2 , який був допитаний в судовому засіданні.

Наголошує на тому, що були відсутні свідки ДТП чи потерпілі. В описовій частині судового рішення містяться дані, які взагалі не були озвучені у судовому засіданні, в тому числі щодо вживання алкогольних напоїв, що є підставою для повторного допиту свідка на стадії апеляційного розгляду.

Також зазначає, що на відео не зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Ларіна Д.С. заявила клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2025 року і закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В задоволенні клопотання про виклик свідка судом апеляційної інстанції було відмовлено, виходячи з того, що свідок був допитаний судом першої інстанції. Обґрунтованих підстав для його повторного допиту захисником Ларіною Д.С. не наведено.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 жовтня 2025 року приблизно о 03 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Будіндустрії, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Dodge Journey», державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій, в незалежності від швидкості руху, дорожньої обстановки та особливості вантажу, що перевозиться, стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції.

Крім того, ОСОБА_1 02 жовтня 2025 року о 03 год. 45 хв. в м. Києві, по вул. Будіндустрії, 7, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів та мови. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Основним доводом апеляційної скарги є те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, отже дорожньо-транспортна пригода сталось не з його вини, а також він не мав проходити огляд на стан сп`яніння.

Як вбачається із відеозапису, долученого до матеріалів справи, поліцейські підійшли до автомобіля, який був у заведеному стані з включеними фарами та в`їхав в припарковані автомобілі. За кермом знаходився ОСОБА_1 , який не відреагував на появу поліцейських, що оглядали його автомобіль. Поліцейські постукали у вікно автомобіля, після чого ОСОБА_1 відчинив двері і було видно, що він перебував у сонному стані після пробудження.

З відео також вбачається, що ОСОБА_1 повідомили, що він в`їхав у два інших автомобіля, запропонували поставити автомобіль на паркінг і заглушити. Коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, то він не розумів де знаходиться і йому показали, що він в`їхав в інші транспортні засоби.

В ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 перебував у стані розгубленості та уповільнено реагував на запитання, довго не міг знайти документи, відкрити свою сумку. ОСОБА_1 не казав поліцейським про те, що він не був за кермом, що водій автомобіля пішов шукати власників пошкоджених автомобілів.

Також поліцейські виявили пошкодження автомобіля ОСОБА_1 , які не пов`язані з цією дорожньо-транспортною пригодою, а також відсутність переднього номерного знаку і з`ясовували у ОСОБА_1 звідки він їхав, де міг згубити номерний знак. ОСОБА_1 йшов шукати номерний знак.

Доводи апеляційної скарги про те, що за поясненнями свідка ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригодиОСОБА_1 пересів на водійське сидіння спростовуються цим відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 в присутності поліцейських вперше побачив, що його автомобіль потрапив в ДТП, намагався згадати звідки він приїхав щоб знайти номерний знак свого автомобіля. Тобто всі його дії свідчили про те, що саме він був за кермом на час скоєння ДТП.

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем і внаслідок порушення п. 13.1 ПДР України скоїв зіткнення з автомобілем «Dodge Journey», державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Також суд обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеодоказом (4.37.16). Обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння встановлений п. 2.5 ПДР України, за невиконання якого передбачена відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначений відеозапис містить достовірні дані про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП.

До того ж інформація, яка міститься на відеозаписі, є достатньою для висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ларіної Дарії Сергіївни залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб