Справа № 355/2050/25
Провадження № 3/355/17/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року селище Баришівка

Суддя Баришівського районного суду Київської області Цирулевська М. В.,

розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 ВП № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 10.08.2018 органом 3219, РНОКПП: НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

26 вересня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 року головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В.

Судові засідання у даній справі призначені (відкладені) на 28.09.2025, 28.10.2025, 13.11.2025, 04.12.2025, 09.01.2026, 03.02.2026 та 19.02.2026. Були здійснені виклики (направлення поштою) ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та ОСОБА_2 , як потерпілої особи.

У судове засідання 19.02.2026 прибула особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. ОСОБА_1 надав пояснення по суті справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, розглядаються протягом доби.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, що містяться у ній, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя зазначає та виснує таке.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен враховувати положення ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 854799 від 23.08.2025, складеного поліцейським СРПП №1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області сержантом поліції Длугунович Д. В., 23.08.2025 близько 00 годин 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою в присутності неповнолітньої дитини.

За означеними обставинами діяння, вчинені ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозиція ч.2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024) передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а саме умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так, п. 2 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Пунктом 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із частиною 4 статті 269 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Суд зазначає, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, у присутності неповнолітньої особи, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, є підставою для визнання такої особи потерпілим на підставі частини 4 статті 269 КУпАП із зазначенням про це у протоколі про адміністративне правопорушення, та не потребує додаткової окремої кваліфікації за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Тобто, якщо правопорушення вчинено не стосовно неповнолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції немає необхідності складати окремий протокол, оскільки жодних дій стосовно дитини вчинено не було.

За фактичними обставинами цієї справи, за даними протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 полягали в ображанні потерпілої особи нецензурною лайкою в присутності неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, до адміністративного матеріалу, окрім означеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, долучено:

1)пояснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відібрані 23.08.2025 інспектором РПП СПД №1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Олександром Левченком, згідно із якими ОСОБА_2 пояснює, що 22.08.2025 близько 22:00 год вона перебувала разом з дітьми вдома, лягли спати. Потім в кімнату зайшов її чоловік ОСОБА_1 і почав її будити та ображати нецензурною лайкою, при цьому схватив за волосся і вдарив кулаком по голові. Після таких дій ОСОБА_1 діти викликали працівників поліції (а.с. 8).

2)електронний рапорт про реєстрацію заяви в ЄО за №3513 від 23.08.2025 (а.с. 4).

3)військовий квиток ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 (а.с. 10-11).

4)паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , виданий 01.08.2023 органом 3219 (а.с. 12-13).

5)протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.08.2025, складений інспектором РПП СПД №1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Олександром Левченком (а.с. 5-7).

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що із потерпілою ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільних дітей. 23 серпня 2025 року близько 00:00 години він дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, з приводу чого виникла словесна сварка із дружиною ОСОБА_2 , під час якої ображав її нецензурними словами в присутності дитини.

Обставини завдання шкоди як дружині, так і неповнолітній дитині, ОСОБА_1 підтвердив, свою вину у вчиненні домашнього насильства, тобто, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, визнав, щиро розкаявся, дав обіцянку, що подібне не повториться.

Суддя зауважує, що статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Вивчивши та дослідивши докази у справі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, оскільки він умисно вчинив дії фізичного та психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 у присутності неповнолітнього сина ОСОБА_3 , завдавши їм шкоду, а тому його слід визнати винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначити покарання в межах даної статті.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відповідно до вимог ст. 34, 35 КУпАП. При накладенні адміністративного стягнення враховується ступінь вини та матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст.33 КУпАП.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень буде адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. Таке стягнення, на думку суду, буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі, суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 10 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Зважаючи на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не завдало суттєвої шкоди фізичного та психічного характеру потерпілій ОСОБА_2 , яка на виклики суду в судові засідання не з`являлася, своїм правом надати особисто пояснення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не скористалася, зважаючи на щире розкаяння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що на даний час відсутня необхідність направлення ОСОБА_1 для проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст.36, ст. ст. 173-2, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави на рахунок (населений пункт: Баришівська селищна ТГ; отримувач: ГУК у Київ.обл/ Баришівська сел/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) UA0010742; код класифікації доходів бюджету: 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 665,60 грн. судового збору на користь держави на рахунок (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/ Баришівська сел/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) UA0010742; код класифікації доходів бюджету: 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», за розгляд справи в суді).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА