г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5470/25
Номер провадження 3/213/21/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

04.11.2025 до суду надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 496185, складений 28.10.2025 року, за змістом якого: 28.10.2025 року о 08:21 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чумацький шлях, дорога Е0275, водій ОСОБА_1 керував т.з. Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей які не реагують на світло, неприродна блідість обличча, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, що було зафіксовано на нагрудні відеореєстратори: 475215, 475630. Факт руху зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що він не керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності складені з порушеннями, а також зупинка його інспекторами патрульної поліції та пропозиція пройти медичний огляд на стан сп`яніння носила формальний характер і була приводом для його доставки в ТЦК.

Адвокат Брюховецький М.М. надав письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , надав клопотання про долучення результатів медичного огляду від 28.10.2025. Наполягав на тому, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак сп`яніння та дослідивши відеоматеріали факт зупинки і оформлення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП було приводом для доставки водія в ТЦК.

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зміст цього діяння розкривається у диспозиції частини 1 статті 130 цього Кодексу.

ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; роз`яснення про відсторонення від права керування транспортним засобом; довідка про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами; DVD диск з відеозаписом; картку обліку адміністративного правопорушення; копію висновоку щодо результатів медичного огляду від 28.10.2025, при всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, роблю висновок про недоведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши відеозапис з місця події, судом встановлено, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 слугувала отримана працівниками поліції інформація про нібито керування ним транспортним засобом без посвідчення водія.

Після перевірки документів працівники поліції, не встановивши факту відсутності у водія посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії, почали наполягати на його слідуванні до ТЦК та СП без складання протоколу про адміністративне затримання, при чому працівник поліції двічі попереджав про те, що буде буде затримання та доставка в ТЦК та СП, але фактично затримання не відбулось.

З відеозапису вбачається, що протягом спілкування працівники поліції між собою обговорювали можливі формальні підстави для того, щоб змусити водія вийти з транспортного засобу. Зокрема працівники поліції перевіряють поліс страхування, та вирішують запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння, обговорюючи між собою які саме ознаки відобразити в протоколі. На думку поліцейських поведінка водія не відповідає обстановці, оскільки водій не хотів виходити з автомобіля.

Тобто, лише після відмови водія прослідувати до ТЦК та СП працівник поліції виявив ознаки наркотичного сп`яніння.

Суд, переглянувши відео, не вбачає у водія жодних ознак сп`яніння перелічених в протоколі. Так водій надав документи для перевірки, адекватно відповідав на запитання, не виконував незаконну вимогу прослідувати в ТЦК без складання протоколу затримання.

Матеріали справи не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. На відеозаписі таких дій не має. Крім цього, з відеозапису видно, що працівником поліції навмисно, з метою спонукання ОСОБА_1 до виконання вимог співробітників ТЦК та СП щодо здійснення мобілізаційних заходів, повідомили останнього про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння та у звязку з незгодою ОСОБА_1 з такими діями склали на нього протокол про адміністративне правопорушення ,передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На безпідставність виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння вказує також долучений до матеріалів справи медичний висновок КП ДБКЛПДДОР від 28.10.2025 року відповідно до якого 28.10.2025 року ОСОБА_1 не перебував в стані спяніння.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI;

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд вважає, що дії поліцейського щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 були незаконними.

З огляду на конкретні обставини зазначеної справи, є очевидним, що без зазначених протиправних дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено, тобто мала місце провокація та схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду.

Оцінивши сукупність досліджених доказів, суд доходить висновку, що вимога про проходження огляду на стан сп`яніння не була належним чином обґрунтована об`єктивними даними, а подальше складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбулося за відсутності достатніх правових підстав. За таких обставин дії працівників поліції мають ознаки штучного створення умов для притягнення особи до адміністративної відповідальності, що суперечить принципу законності.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок, що відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Нестеренко