Справа №295/1624/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.01.2025 серії ЕПР1 №577652, 28.01.2026 о 10-55 год., у м. Житомирі по просп. Незалежності, 104, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Seat Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не встигла зреагувати на її зміну, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.01.2026 серії ЕПР1 №577672, 28.01.2026 о 10-55 год., у м. Житомирі по просп. Незалежності, 104, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Seat Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснила наїзд на перешкоду та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки вказані правопорушення інкримінуються одній особі, суд вважає за необхідне об`єднати справи в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала, зазначила, що правил дорожнього руху, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди не порушувала, та умисно не залишала місце ДТП, а їхала далі оскільки не знала, що завдані механічні пошкодження її автомобілю до поки не відчула запах палива в салоні та не побачила різке зниження значення залишку палива на панелі приладів. Також зазначила, що причиною пригоди стало не порушення нею правил дорожнього руху, а приліт під її автомобіль шматка пластику від автомобіля який рухався попереду, що спрогнозувати неможливо.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний , зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 б) ПДР).

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 ПДР).

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10.а) Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Судова практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність суду оцінювати кожний доказ на його належність, допустимість і достатність. Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії»).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінових їй дій до протоколів, крім рапортів поліцейських додано тільки схему місця дорожньо-транспортної пригоди.

У доданих до протоколу письмових поясненнях ОСОБА_1 , остання заперечує вчинення інкримінованих їй дій.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй протоколами дій матеріали справи не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).

Оскільки під час судового розгляду обов`язкові елементи складу правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП порушення 28.01.2026 ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, та того, що остання умисно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди не доведені поза розумним сумнівом належними, достатніми і допустимими доказами, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні склади інкримінованих їй правопорушень. А тому необхідно закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи про вчинення адміністративних правопорушень №295/1624/26 та №295/1626/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі присвоїти №295/1624/26.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко