Справа № 930/2202/25
Провадження №3/930/31/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2026 року м.Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Войницька Т.Є., за участі секретаря судового засідання Шелест Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Головенка Є.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

31.08.2025 близько 19:00 год. с.Медвежа, дорога М30, гр. ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Рено Сценік д.н.з НОМЕР_1 в м. Немирів по вул. Соборна, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив ст.122 ч.1, п.п.34 КУпАП, в подальшому при розгляді адміністративної справи, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, тому останньому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на спеціальному пристрої «Драгер Ескона 6810», результатом якого було 1,64 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР: керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижує їх увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУПАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що 31.08.2025 повертався з товаришем ОСОБА_3 з роботи, в стані алкогольного сп`яніння перебував, однак транспортним засобом не керував, за кермом була його дружина.

Адвокат Головенко Є.В. у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тільки перебував біля нього та факт здійснення керування ОСОБА_1 транспортним засобом наданими суду доказами не підтверджується та спростовується доданим до справи відеозаписом з боді-камер поліцейський, показаннями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У зв`язку із зазначеним, захисник просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 31.08.2025 їхали разом з ОСОБА_1 з роботи з м.Бровари. По дорозі з м.Бровари випили в автобусі, а потім ще пили у смт. Стрижавка. За ОСОБА_1 приїхала дружина на автомобілі, щоб забрати його додому. По дорозі ОСОБА_5 почав сваритися з дружиною. Він попросився в туалет і вони зупинилися на заправці. Через сварку жінка покинула їх і пішла.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що у серпні 2025 року вона поїхала щоб забрати чоловіка з бази. Вони були з колегою випивші. По дорозі почали сваритися. Попросили, щоб заїхати в туалет. Вона заїхала на територію заправки, після чого почали ще більше сваритися. Вона забрала свої речі і пішла, на трасі зупинила машину і доїхала до м.Тульчина. Чоловік дзвонив, але вона не відповідала.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшла наступного висновку.

За змістом ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з бодікамер поліцейських, встановлено, що 31.08.2025 о 18:46 год працівники поліції намагалися зупинити автомобіль чорного кольору, під керуванням чоловіка, який не зупинився на їх вимогу, у зв`язку із чим вони почали переслідувати даний автомобіль. О 18:51 год працівники поліції під`їхали до даного автомобіля, який стояв за приміщенням непрацюючої заправки. Біля автомобіля стояв чоловік, який на вимогу поліцейського надав документи водія на ім`я ОСОБА_1 . На запитання поліцейських про те, чому він не зупинився на їх вимогу, ОСОБА_1 відповів: «Я не бачив», «Я притормозив, а потім подумав, а на що? Та й ще не було де стати. Йшов на скорості». На запитання чи нічого не вживав, він відповів, що ні, та погодився пройти огляд на стан сп`яніння, за допомогою алкотестеру «Драгер», який показав позитивний результат 1,64‰. У подальшому ОСОБА_1 намагався натякнути працівникам поліції, що готовий вирішити питання без складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що отримав попередження від працівників поліції про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди. Після цього ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування ним транспортним засобом, повідомивши, що автомобілем керувала його дружина, яка поїхала у м.Вінницю. Перебування дружини ОСОБА_1 біля автомобіля на відеозаписі не зафіксовано.

Оглянувши відеозапис, заслухавши свідків, суд вважає, що позиція ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом є лінією захисту, яку він використовує для уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. Так, під час розмови з працівниками поліції на території заправки ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом та на запитання працівників поліції чому не зупинився, відповів, що не побачив, їхав з великою швидкістю. У подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», однак навмисно не виконував вказівки працівників поліції з приводу правильного використання «Драгеру», щоб прилад не зміг встановити стан алкогольного сп`яніння. Врешті-решт, пройшовши огляд, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 намагалися домовитися з працівниками поліції про не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, проте були повідомлені про наявність кримінальної відповідальності за пропозицію неправомірної вигоди. Усвідомивши невідворотність складення адміністративного матеріалу та направлення його до суду для вирішення, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що за кермом автомобіля перебувала його дружина.

Також, суд враховує те, що з моменту вимоги зупинки і до часу, коли працівники поліції під`їхали до автомобіля, минув досить незначний проміжок часу (до 5 хв), значну частину якого працівники поліції переслідували вказаний автомобіль, у зв`язку із чим є сумнівним твердження ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не тільки щодо керування ОСОБА_4 транспортним засобом, а й взагалі перебування останньої на місці події.

З огляду на наведене, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надані ними в судовому засіданні та розцінює їх як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

На думку суду, зазначені обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля і, коли працівники поліції почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, з метою уникнути від відповідальності почав заперечувати, що він був за кермом даного автомобіля.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно, а його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною та підтверджується доказами, доданими до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439672, роздруківкою тесту «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5617785, довідкою ст.інспектора САП ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції В.Рубанської, копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , відеозаписами на дисках.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.130,283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України (отримувач коштів: ГУК у Він. обл../м. Немирів 21081100; код отримувача за ; Казначейство України (ЕАП) UA 0002796; код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу: адміністративні штрафи, Немирівський районний суд) не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим.

Скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Є.Войницька