провадження № 3/294/86/26
справа № 294/2062/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.130, ч.2 ст.130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

08.12.2025 о 13 год 02 хв водій ОСОБА_1 в м. Чуднів по вул. Житомирській, 10, керував автомобілем марки «ВАЗ 211540», днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітку мову. На законну вимогу пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом прядку за допомогою газоаналізатору Драгер 6820, або в КНП Чуднівська лікарня, відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №534911 від 08.12.2025.

Крім того, 08.12.2025 о 13 год 05 хв водій ОСОБА_1 в м. Чуднів по вул. Житомирській, 10, керував автомобілем марки «ВАЗ 211540», днз НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, чим вчинив вказане правопорушення повторно протягом року. Постанова ЕНА 5759494 від 19.09.2025 за ч.2 ст.126 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №534928 від 08.12.2025.

Крім того, 04.01.2026 о 19 год 13 хв водій ОСОБА_1 в м. Чуднів по вул. Житомирській, 15, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», днз НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, повторно протягом року, протокол ЕПР1 №458891 від 19.09.2025, а саме мав розширені зіниці очей та поведінка не відповідала ситуації. На вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та на стан впливу лікарських препаратів в КНП Чуднівська лікарня, останній відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №558930 від 04.01.2026.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зважаючи на викладене, справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП №294/2062/25 (провадження № 3/294/86/26), ч.5 ст. 126 КУпАП №294/2063/25 (провадження № 3/294/87/26) та ч. 2 ст. 130 КУпАП №294/30/26 (провадження №3/294/105/26) необхідно об`єднати в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер справи №294/2062/25 (провадження № 3/294/86/26).

В судове засідання, призначене на 04.02.2026, ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав та додаткового повідомив, що від проходження огляду відмовлявся, оскільки приймає призначені лікарем препарати, які можуть викликати ознаки, характерні наркотичному сп`янінню, крім того, вважав, що поліцейський необ`єктивно до нього відноситься та зупиняє щоразу, коли бачить ОСОБА_1 за кермом. Також просив суд у випадку притягнення його до адміністративної відповідальності розстрочити виплату штрафу на 4 місяці, оскільки на даний час проходить лікування та матеріальне становище наразі не дозволяє сплатити штраф одним платижем.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП та наявні у ній докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 цієї статті, якою встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препараті, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно з положенням ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до абз. 1 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (далі Постанови Пленуму ВСУ), відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за епізодом, який мав місце 08.12.2025, підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №534911 від 08.12.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,у якій від підпису ОСОБА_1 відмовився; розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом у якій від підпису ОСОБА_1 відмовився; рапортом інспектора САП Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області майора поліції Тетяни Якобчук згідно якого відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 №534911 від 08.12.2025 за ч.2 ст. 130 КУпАП; довідкою про належність транспортного засобу, згідно якої водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 211540» днз НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 ; довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом, згідно якої ОСОБА_1 не мав права керувати транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія, про що свідчить винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП серії ЕНА №5759494 від 19.09.2025; копією постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2025 відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами та відеофайлом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час руху транспортного засобу. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за епізодом, який мав місце 04.01.2026, підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №558930 від 04.01.2026; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,у якій від підпису ОСОБА_1 відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився; рапортом інспектора САП Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області майора поліції Тетяни Якобчук згідно якого відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 №558930 від 04.01.2026 за ч.2 ст. 130 КУпАП; копією постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2025 відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами; довідкою про належність транспортного засобу, згідно якої водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольцваген Пасат» днз НОМЕР_2 , належним ОСОБА_3 ; довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом, згідно якої ОСОБА_1 не мав права керувати транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія та відеофайлом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час руху транспортного засобу. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, посилаючись на вживання медичних препаратів.

Таким чином, як вбачається з матеріалів цієї справи, ОСОБА_1 у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил дорожнього руху не дотримався, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Разом з тим, суд не приймає надані у судовому засіданні пояснення водія про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку із вживанням лікарських препаратів, які можуть викликати ознаки, характерні наркотичному сп`янінню, оскільки нормами КУпАП не передбачено відмову від проходження огляду на стан алкогольного/наркотичного сп`яніння, якщо стан водія зумовлений вживанням лікарських препаратів.

Таким чином, виходячи з наведеного та враховуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку здобуті у справі та дослідженні в судовому засіданні докази, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУПАП, скоєному при вищевикладених обставинах, повністю доведена.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП суд виходить з наступного.

Диспозиція ч. 5 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №534928 від 08.12.2025; довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом, згідно якої ОСОБА_1 не мав права керувати транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія, про що свідчить винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП серії ЕНА №5759494 від 19.09.2025; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4591045 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП; довідкою щодо отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом з якої вбачається, що ОСОБА_1 не мав права керувати транспортним засобом, оскільки посвідчення водія не отримував.

Дії правопорушника кваліфіковані правильно за ч.5 ст.126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, оскільки не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія на право керування транспортним засобом, повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому в його діях є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Оцінивши зазначені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо доказів, що доповнюють один одного, які є повними, безсумнівними, належними та такими, що не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП передбачено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється у порядку, встановленому законом.

Частиною ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі та просив суд розстрочити сплату штрафу, суд вважає за можливе розстрочити йому виконання постанови суду в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу строком на 4 місяці зі сплатою рівними частинами щомісяця.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 280, 283, 284 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, та, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на п`ять років без конфіскації транспортного засобу.

На підставі статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень (рахунок для сплати: UA0006001 отримувач коштів: ГУК в Житомир.обл/Житомир.обл. /21081300, ) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без конфіскації транспортного засобу

Розстрочити ОСОБА_1 сплату суми штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень на строка 4 (чотири) місяці із щомісячним платежем 10 200 (десять тисяч двісті) гривень зі сплатою кожного платежу до 30-го числа кожного місяця.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (рахунок для сплати: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106/22030106, ).

Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою Кабінету Міністрів України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ірина БІЛЕРА