Справа № 473/290/26
П О С Т А Н О В А

іменем України

"20" лютого 2026 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Усіков О.В.,

за участю секретаря судових засідань Матвійця Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

постановою Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 29.06.2025 року притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП до штрафу в розмірі 20 400 гривень,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У протоколі серія ЕПР1 №567828 від 16.01.2026 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «16.01.2026 09:48:00 м. Вознесенськ, вулиця Київська (Жовтневої Революції), 16.01.2026 р. о 09:48 в м. Вознесенськ по вул. Київська водій гр. ОСОБА_2 керував а/м ВАЗ 21013 н/з НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування всіма видами ТЗ, чим вчинив повторне протягом року правопорушення, а саме 29.06.2025 р. за ч. 4 ст. 126 КУпАП, ЕНА 5100763 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн, чим порушив п.2.1.а ПДР Керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ».

Дії ОСОБА_2 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано як порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху України, тим самим скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, оскільки отримав смс-повідомлення згідно довідки про доставку повідомлення 26.01.2026 р. та 02.02.2026 р. на підстави його заяви про отримання такого повідомлення, що містить підпис особи, стосовно якої складено протокол та яка надана поліцією до протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 заяв чи клопотань до суду про відкладення слухання справи чи про поважні причини неприбуття не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, його поведінку суд вважає свідомим затягуванням розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та уникнення адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

До протоколу серія ЕПР1 №567828 від 16.01.2026 року про адміністративне правопорушення долучена постанова серії ЕНА №5100763 від 29.06.2025 року, ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Відеозапису із нагрудних камер поліцейських чи пояснень свідків чому така фіксація на відео не відбувалася матеріали справи не містять.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд враховує, що ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частини 2-4 ст. 126 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом ;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень п.1.10 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже для наявності в діях особи складу правопорушення, що передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП, поліцією має бути доведено факт керування особою транспортним засобом, відсутність у такої особи посвідчення водія або обмеження чи позбавлення особи права керувати транспортним засобом на момент керування т/з; повторність правопорушення, а саме вчинення особою дій, що передбачені ч. 2 - ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В даному провадженні поза розумним сумнівом не доведено того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015року поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Тоді як матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції.

Ч. 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку на органи Національної поліції.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_2 слід закрити з підстав, що передбачені п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність складу правопорушення, оскільки надані суду докази поза розумним сумнівом не доводять наявність у діях ОСОБА_2 об`єктивної сторони правопорушення, що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме факту керування ним авто.

Відповідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду було встановлено, що досліджені матеріали справи не містять прямих доказів того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, був при цьому зупинений поліцією та саме у зв`язку із чим, а тому всі сумніви слід тлумачити на його користь, тому на підставі положень ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 5 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Усіков