Номер провадження: 33/813/269/26
Номер справи місцевого суду: 498/1979/25
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1 на постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ОД № 643 від 31.10.2025, 31.10.2025, близько 10 год. 30 хв. командуванням військової частини НОМЕР_1 було виявлено старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який в службовий час виконував службові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння на території АДРЕСА_1 , (більш точне місце розташування неможливо вказати у зв`язку з веденням воєнного стану в Україні). В подальшому старшого лейтенанта ОСОБА_1 командуванням батальйону військової частини НОМЕР_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків, та доставлено до Подільської міської лікарні, де було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, і за результатами огляду у старшого лейтенанта ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння (висновок №274 від 31.10.2025 року об 13:52 год.). Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 31.10.2025 об 10:30 годині виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння на території АДРЕСА_1 , (більш точне місце розташування неможливо вказати у зв`язку з веденням воєнного стану в Україні) в умовах особливого періоду, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано виним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн до спеціального фонду Державного бюджету України.

Не погодившись з наведеною постановою суду, 19.12.2025 в підсистемі Електронний Суд адвокат Колєва Ю.Л., діюча від імені ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2025 року, скасувати вказану постанову та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Винести додаткове рішення про скасування стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 605,60 грн.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що з листопада 2025 виконує бойові завдання в зоні бойових дій. Під час бойового виходу, 06.12.2025 отримав травму, та був доставлений до медичного закладу. У зв`язку з вказаним він не мав можливості своєчасно отримати повний текст постанови та своєчасно її оскаржити. Повний текст постанови отримала ОСОБА_2 08.12.2025 та направила ОСОБА_1 меседжером. Після лікування травми, 16.12.2025 ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Колєвою Ю.Л.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в військовій частині огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не пропонувався і не проводився. Ані Висновок, ані інші докази, наявні у матеріалах справи, не містять відомостей про те, що під час проведення огляду на стан сп`яніння була присутня особа, визначена ч. 5 ст. 266-1 КУпАП. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведений 31.10.2025 слід вважати недійсним. Належні і допустимі докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 31.10.2025 у матеріалах справи відсутні. Судом першої інстанції не було враховано, що у висновку щодо результатів медичного огляду не зазначено концентрацію алкоголю, яка вживалась ОСОБА_1 , тому вказаний висновок є неточним та не відображає повну ситуацію. У протоколі не було зазначено ознак алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Колєва Ю.Л. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

ОСОБА_1 вказує, що з листопада 2025 виконує бойові завдання в зоні бойових дій. Під час бойового виходу, 06.12.2025 отримав травму, та був доставлений до медичного закладу. У зв?язку з вказаним він не мав можливості своєчасно отримати повний текст постанови та своєчасно її оскаржити. Повний текст постанови отримала ОСОБА_2 08.12.2025 та направила ОСОБА_1 меседжером. Після лікування травми, 16.12.2025 ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Колєвою Ю.Л.

На підтвердження вказаних обставин захисником було надано копію первинної медичної документації.

З апеляційною скаргою захисник Алєйніка О.О. звернувся 19.12.2025.

За таких обставин, ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.

Так, факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджується:

-протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ОД №643 від 31.10.2025,

-протоколом про адміністративне затримання серії ОДП №232 від 31.10.2025;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №274 від 31.10.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 31.10.2025 о 13:20 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній вказав, що 31.10.2025 вживав алкогольні напої, після чого у службовий час виконував обов`язки у нетверезому стані на території селища Велика Михайлівка. Близько 10:30 його виявив командир. В подальшому було доставлено до Подільської лікарні, де в нього було встановлено стан алкогольного сп`яніння. Свою вину визнавав, просив не карати.

-письмовими поясненнями заступника командира батальйону, в яких останній вказував, що 31.10.2025 близько 10:30 ним в службовий час було виявлено старшого лейтенанта ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в подальшому останнього було доставлено до Подільської лікарні ,де було встановлено стан алкогольного сп`яніння;

-тимчасовим посвідченням №112 ОСОБА_1 ;

-витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2025 №232;

-службовою характеристикою;

-медичною характеристикою;

-заявою ОСОБА_1 про визнання вини.

Згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

За усталеною практикою, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби, а суб`єктом вчинення зазначеного правопорушення є військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти.

Зважаючи на приписи ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування , Збройних Сил України , інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року о 5:30 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та він діє і на час апеляційного розгляду.

Положеннями ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Згідно з ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Статут) усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Статтею 1 Статуту передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до ст. 4 Статуту військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Процедура проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан сп`яніння визначена ст. 266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року № 32.

Відповідно до ч. 1, 2, 6, 8 ст. 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Порядку уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.8 Порядку).

У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду (п.11 Порядку).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , в умовах особливого стану, в місці зосередження військової частини, був затриманий у стані алкогольного сп`яніння

Матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені у встановленому законом порядку, викладені послідовно та узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, тому підстав піддавати будь-яким сумнівам ці докази немає.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 , що не спростовано під час апеляційного провадження.

Із матеріалів справи слідує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №643 від 31.10.2025 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (зміст протоколу про адміністративне правопорушення) щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення.

Безпідставними є твердження скаржника про те, що огляд на стан сп`яніння відповідно до ст. 266-1 КУпАП є недійсним, оскільки ні відеодоказ фіксації проведення огляду чи його відмови від проходження такого огляду, ні покази свідків, які були присутні при відмові від огляду долучено до матеріалів справи не було.

Так, відповідно до статті 266-1 КУпАП, застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків під час проведення огляду, здійснюється тільки у випадку, коли огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, проводить уповноважена на те посадова особа із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У даній справі огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводив не посадова особа військової служби правопорядку, а лікар-фельдшер КНП «Подільська міська лікарня» Подільської міської ради Подільського району, а отже були відсутні підстави для застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків.

Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи апеляційної скарги є непереконливими.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять відомостей, що під час огляду була присутня особа визначена ч. 5 ст. 266-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266-1 КУпАП, складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Відповідно до висновку №274 від 31.10.2025, ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу та був присутній командир в/ч НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_3 .

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, беручи до уваги особу правопорушника та інших обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано призначив останньому за ч. 3 ст.172-20 КУпАП адміністративне стягнення у межах санкції даного адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були достатньою беззаперечною підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 04 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.C. Сєвєрова