П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеденко А.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти артилерійського озброєння ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.17210 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

20 листопада 2025 року о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , солдат ОСОБА_1 , відмовився від виконання законних вимог командира, щодо проведення робіт з благоустрою в підрозділі та проведення ремонтних робіт озброєння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.17210 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що його мобілізували незаконно та він не являється військовослужбовцем, а тому відмовляється від виконання будь-яких наказів.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 4 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно ст. 6 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України», внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України», кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Частина 1 статті 17210 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника).

З огляду на вказані норми чинного законодавства, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 03.12.2025 року № А1080/22, в якому вказані обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: солдат ОСОБА_1 , відмовився від виконання законних вимог командира, щодо проведення робіт з благоустрою в підрозділі та проведення ремонтних робіт озброєння;

- актом службового розслідування №624 від 02.12.2025, яке було проведено стосовно солдата ОСОБА_1 , який відмовився від виконання законних вимог командира, щодо проведення робіт з благоустрою в підрозділі та проведення ремонтних робіт озброєння;

- рапортом командира ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , щодо відмови ОСОБА_1 від виконання ремонтних робіт озброєння, та що солдат ОСОБА_1 з моменту зарахування до віськової частини не виконує накази безпосередніх командирів;

- письмовими поясненнями сержанта з матеріального забезпечення ОСОБА_3 , відповідно до яких 20.11.2025 він оголосив наказ солдату ОСОБА_1 про надання допомоги в проведенні робіт з благоустрою в підрозділі та виконати свої посадові обов`язки, щодо проведення ремонту озброєння, проте солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , згідно яких він бачив, як головний сержант ОСОБА_3 оголосив наказ солдату ОСОБА_1 про надання допомоги в проведенні робіт з благоустрою в підрозділі та виконати свої посадові обов`язки, щодо проведення ремонту озброєння, проте солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. При цьому дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, вказували про порушення вимог КУпАП України під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.17210 КУпАП, тобто, відмовився від виконання законних вимог командира (начальника).

При визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 , суд враховує характер правопорушень, обставини справи щодо місця, часу правопорушень, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП), необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого ч.1 ст.17210 КУпАП, в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання буде необхідним, достатнім і допустимим, тобто призначене з метою виховання правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.17210 КУпАП України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Грошові кошти підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок на розрахунковий рахунок UA0014483, отримувач Миколаївське ГУК/Централ. р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, з правопорушника у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу, у відповідності до ст. 308 КУпАП.

Суддя В. Л. Лященко