Справа № 303/1066/26
Провадження № 3/303/304/26
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

18 лютого 2026 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Сідун В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

02 листопада 2025 року о 06 годині 15 хвилин, в м. Мукачево, вул. М. Токаря, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з двору будинку не надала перевагу в русі велосипедистці ОСОБА_2 , яка перетинала дорогу зліва направо відносно руху автомобіля, внаслідок чого велосипедистка впала і отримала незначні травми та пошкодила велосипед, у зв`язку з чим внаслідок ДТП було спричинено матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.10.2. ПДР України.

Крім того, будучи причетним до вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 самовільно покинула місце події, чим порушила п.2.10.а. ПДР України.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП визнала та заперечила вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП. Так, вона повідомила, що дійсно 02.11.2025 мала місце дорожньо-транспортна пригода, але вона була зумовлена саме діями велосипедистки. Також повідомила, що одразу після того, як побачила на землі велосипедистку, зупинилась, запропонувала допомогу, проте остання відмовилась, запевнила, що все добре і тому вона поїхала далі у справах.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні цілком заперечила пояснення ОСОБА_1 , пояснила, що такі не відповідають фактичним обставинам справи. Вказала, що 02 листопада 2025 року близько 06:00 години, в м. Мукачево по вул. М. Токаря, вона рухалась на велосипеді у напрямку ринку «ГІД» і, на ділянці проїжджої дороги, напроти спортзалу-клубу греко-римської боротьби на неї різко наїхав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Водійка транспортного засобу, зупинившись, вийшла з автомобіля та почала оглядати його на наявність пошкоджень, натомість не надавши їй жодної допомоги.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Зі змісту ст.124 КУпАП слідує, що об`єктивною стороною цього правопорушення є порушення правил дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Виходячи зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , в них зазначено порушення останньою вимог п.10.2. ПДР, що призвело до настання ДТП.

Відповідно до п.10.2. ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст.124 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №579855 від 31.01.2026 та серії ЕПР1 №579847 від 31.01.2026, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.11.2025, поясненнями ОСОБА_2 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що причинною ДТП стали саме дії ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та повністю спростовуються доказами наявними у матеріалах справи, які у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотання щодо призначення судово інженерно транспортної експертизи відповідною стороною заявлено не було.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст.124 КУпАП, а саме:

-залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні;

-порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно поданого потерпілою в судовому засіданні відповіді Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, подана нею заява з приводу відповідного ДТП в порядку ст.214 КПК України не була зареєстрована та по такій досудове розслідування не проводилось. Відтак, відсутні підстави для застосування зазначених положень ч.9 ст.38 КУпАП.

Враховуючи, що на момент надходження до суду та подальшого розгляду справи закінчився строк, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, то провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Беручи до уваги застосування судом положень ст. 38 КУпАП та закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 38, 122-4, 124, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (реєстрацій номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Владислав СІДУН