ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/31/26 Доповідач: Приходько Л.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Приходько Л. А. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бойка В`ячеслава Володимировича на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого

встановив:

Постановою суді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2025 року справи про адміністративні правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП (справа №766/15093/25, провадження №3/766/4984/25), частиною 1 статті 130 КУпАП (справа №766/15092/25, провадження №3/766/4983/25), частиною 1 статті 122-2 КУпАП (справа №766/15094/25, провадження №3/766/4985/25) стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, об`єднано в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєний №766/15093/25, провадження №3/766/4984/25.

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною1 статті 130 та частиною 1 статті 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі: 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, за частиною 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі: 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, за частиною 1 статті 122-2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі: 153,00 гривні, на підставі частини 2 статті 36 КУпАП, визначено остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі: 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 22 вересня 2025 року о 23 годині 07 хвилин по вул. 4-а Польова, буд. 14 в м. Херсон керував транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння, а також від продуття алкотестеру Драгер відмовився. Подія фіксувалась на бодікамери 474148, 470037, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 22 вересня 2025 о 23 годині 07 хвилин в м.Херсоні по вул. 4-а Польова, буд. 14, керуючи транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_3 , не виконав законну вимогу працівників патрульної поліції про зупинку, а саме не реагував на увімкнений проблисковий маячок на службовому транспортному засобі синього та червоного кольору, прискорився та продовжував рух, на законну вимогу про зупинку не реагував, чим порушив пункт 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Крім того, 23 вересня 2025 року о 11 годині 03 хвилини ОСОБА_1 по вул. Кольцова, буд. 12 в м. Херсоні, керував транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №476723, 474666, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою захисник ОСОБА_1 адвокат Бойко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на незалучення захисника при складені адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , що, на думку захисника, дало можливість працівникам патрульної служби перевищувати свої повноваження та фальсифікувати докази у справі.

Окрім того зазначив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, посилався на незадовільну якість звуку та відео картини, оскільки на його думку, відеозапис не відображає ситуацію на місці події та не можливо ідентифікувати учасників цієї події, крім того ряд важливих документів складено поліцейською Білоусовою Я.В., яку неможливо ідентифікувати на місці події. Також посилався на розбіжності в нумерації відео файлів, та неможливості ідентифікувати хто і коли змонтував загальний відео файли, який додані до протоколів про адміністративне правопорушення.

Також зазначив, що матеріали адміністративної справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом та передачі права керування іншій особі.

Одночасно адвокат Бойко В.В. звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що постанова Херсонського міського суду Херсонської області ухвалена 17 грудня 2025 року без участі ОСОБА_1 , про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 11 січня 2026 року із застосунку «Дія».

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Бойко В.В. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяви про відкладення справи до суду не надходили.

Частиною шостою статті 294 КУпАП визначено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, оскільки вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, при цьому причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 17 грудня 2025 року без участі ОСОБА_1 та його захисника, який просив справу розглядати без його участі.

Копія постанови 17 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку направлена за адресами зазначеними в матеріалах справи проте відомості про вручення копії постанови скаржникові та його захиснику матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_1 - адвокат Бойко В.В. вказував на те, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 11 січня 2026 року із застосунку «Дія»

12 січня 2026 року захисник ОСОБА_1 адвокат Бойко В.В. подав апеляційну скаргу із клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2025 року.

Враховуючи що справа розглянута судом у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо вручення копії постанови ОСОБА_1 у інші строки, ніж зазначені у клопотанні, суд дійшов висновку, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин, та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

За змістом пункту 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Висновок суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП, що полягало у невиконанні водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№ 462170 складеного 23 вересня 2025 року вбачається, що 22 вересня 2025 об 23:07 годині в м. Херсоні, вул. Польова,14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_3 , не виконав законну вимогу працівників патрульної поліції про зупинку, а саме не реагував на увімкнений проблисковий маячок на службовому транспортному засобі синього та червоного кольору, прискорився та продовжував рух, на законну вимогу про зупинку не реагував, чим порушив пункт 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення долучено диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що працівники поліції 22 вересня 2025 о 23 год 07 хв. шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкненого спеціального звукового сигналу намагались зупинити транспортний засіб Ford, номерний знак НОМЕР_3 , однак водій не виконував законні вимоги поліції. При цьому, у водія було достатньо часу для того, щоб зреагувати та зупинитися на вимогу поліції, однак він цього не зробив. Автомобіль зупинився о 23год. 08хв. 11сек.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, складений уповноваженою на те статтею 255 КУпАП особою.

Факт керування ОСОБА_1 22 вересня 2025 року транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_3 , зафіксований відеозаписом з бодікамер 474148 та 470037, доданим до матеріалів про адміністративне правопорушення та досліджених судом.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту не виконання ОСОБА_1 вимог працівників патрульної поліції про зупинку спростовується дослідженими судом записом з відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі патрульної поліції, та бодікамери 474148, з яких вбачається, що водій транспортного засобу Ford, номерний знак НОМЕР_3 не реагував на увімкнені проблисковий маячок на службовому транспортному засобі синього та червоного кольорута спеціальний звуковий сигнал, прискорився та продовжував рух.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

За пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, якою встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І).

Згідно пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Висновок суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що полягало у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №702566 від 22 вересня 2025 року вбачається, що 22 вересня 2025 о 23:07 годині по вул. 4 Польовій, 14 в м. Херсоні ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вказана подія зафіксована на портативний відеореєстратор, відеозапис додано до протоколу.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та складений уповноваженою на те статтею 255 КУпАП особою.

Від підписів та дачі будь-яких письмові пояснення ОСОБА_1 відмовився.

Викладене в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписами з портативних відеокамер, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений судом.

Так, з досліджених судом відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що представники поліції підходять до транспортного засобу Ford, номерний знак НОМЕР_3 , з якого виходить ОСОБА_1 який на протязі всього відеозапису неодноразово намагався «домовитись» з працівниками поліції: «Я хочу без цього всього вирішити, у мене за півроку перший вихідний», «Нам не можна, може вирішити?». Також зазначав працівникам поліції: «Зараз я зателефоную адвокату», на що працівник поліції відповів: «Так, телефонуйте, порадьтесь». Після чого ОСОБА_1 відійшов, декілька разів комусь телефонував та деякий час спілкувався по телефону, повернувшись на питання працівника поліції: «Ну що робимо? Або огляд на місці, або в медичному закладі або відмова» ОСОБА_1 відповів: «Добре, я як цивільний, я відмовляюсь», на питання працівника поліції: «Ставити підписи, давати пояснення будете?» ОСОБА_1 відповів: «Ні, я відмовляюсь».

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) проте огляд на стан сп`яніння не проводився, у зв`язку з відмовою від проходження огляду.

Зі змісту рапорту інспектора взводу № 2 роти №3 БЧПП в Херсонській області ДПП капітана поліції Яни Білоус вбачається, що 22 вересня 2025 року близько 23 год. 05 хв., під час несення служби екіпаж «Вежа - 401», за адресою м. Херсон, пр. 20-річчя Херсону було помічено транспортний засіб Ford, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в період комендантської години. Зазначений автомобіль було зупинений за адресою м. Херсон вул.4-а Польова,14. У водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому закону порядку ОСОБА_1 відмовився.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №702545 від 23 вересня 2025 року вбачається, що 23 вересня 2025 о 11:03 годині ОСОБА_1 по вул. Кольцова, буд. 12 в м. Херсоні, керував транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №476723, 474666, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Від підписів та дачі письмові пояснення ОСОБА_1 відмовився.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та складений уповноваженою на те статтею 255 КУпАП особою.

Викладене в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписами з портативних відеокамер, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений судом.

Так, з досліджених судом відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що транспортний засіб Ford, номерний знак НОМЕР_3 був зупинений працівниками поліції 23 вересня 2025 року об 11: 03 годині. На питання працівника поліції щодо запаху, що доноситься з транспортного засобу ОСОБА_2 пояснив: «Я роблю без вихідних, військовий, вчора був один вихідний, день народження у побратима». Після чого працівником поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду буде складений протокол за статтею 130, на що ОСОБА_1 відповів: «Я знаю, я відмовляюсь». На уточнююче питання представника поліції: «Я вам запропонував пройти огляд на місці або в медичному закладі на що ви відмовились, правильно?», ОСОБА_1 однозначно відповів: «Так».

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, проте огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду.

Зі змісту рапорту поліцейського взводу № 2 роти №4 БУПП в Херсонській області ДПП сержанта поліції Артура Зайнулліна вбачається, що 23 вересня 2025 року під час несення служби екіпажом «Вежа - 402», був зупинений транспортний засіб Ford, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився.

Отже, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні статті 251 КУпАП, сукупністю належних та допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним та підписаним уповноваженою на це особою, відеозаписами портативних відеореєстраторів, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, ставити під сумнів які підстав немає.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи не можна визнати недопустимим доказом, оскільки підстави для визнання зазначеного доказу неналежним та недопустимим відсутні, враховуючи, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, відображають поведінку поліцейських, які діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» та дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дослідженими відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, відеозапис має достатню інформативність, не містить відомостей щодо упередженого чи суб`єктивного ставлення з боку поліцейських та узгоджується з іншими дослідженими судом доказами.

Суддя суду першої інстанції вірно вважав, що при оформленні матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 1320 КУпАП та частини 1 статті 130 КУпАП поліцейськими не було допущено істотних порушень вимог статті 266 КУпАП, Інструкції та Порядку, що призвели б до порушення основоположних/фундаментальних прав особи, які у свою чергу потягли за собою визнання здобутих доказів недопустимими.

Апеляційний суд вважає, що у матеріалах справи містяться докази, які беззаперечно доводять порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративних правопорушень складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протоколи підписані особою, яка їх склала із зазначенням всіх необхідних даних, та вказано про відмову від підпису особою щодо якої їх було складено. У протоколах вказано, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиттям відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою не виконання ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протоколи про адміністративні правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, частиною 1 статті 122-2 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам статті 256 КУпАП.

Будь-яких порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування постанови судді суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо не залучення захисника при складанні адміністративного протоколу є неприйнятими, оскільки як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, у тому числі з відеозаписів долучених до протоколів про адміністративне правопорушення, працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 права передбачені статтею 268 КУпАП у тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги. Бажання скористатися вказаним правом при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював. При цьому працівниками поліції було надано ОСОБА_1 можливість зв`язатися з адвокатом для отримання відповідної консультації.

Посилання адвоката на частину 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яким передбачено негайне повідомлення поліцією центру з надання безоплатної вторинної допомоги про кожний випадок адміністративного затримання після фактичного затримання є помилковим, оскільки зупинення транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення не є адміністративним затриманням, а отже і не вимагає від поліцейських повідомлення Центру.

У своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. The United Kingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться у матеріалах справи про адміністративні правопорушення, яким суддя надав належну правову оцінку, з такою оцінкою доказів погоджується і суд апеляційної інстанції.

Будь - яких істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, про доведеність вини ОСОБА_1 та могли б бути підставою для її скасування або зміни, скаржником не наведено та під час апеляційного перегляду не встановлено.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП, проте висновків судді вони не спростовують.

Інші доводи та аргументи апеляційної скарги, не потребують детального аналізу та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями статті 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Частиною 2 статті 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Адміністративне стягнення накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статті 33, частини другої статті 36 КУпАП в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі: 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху та наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Трофімова А.А. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді міського суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Бойку В`ячеславові Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бойка В`ячеслава Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2025 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду Л.А. Приходько