КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 10.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 10.04.2025 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 13.12.2024 о 23 год. 25 хв. по вул. Вишгородській, 36 в м. Києві керувала транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення права на захист, оскільки суд не взяв до уваги клопотання адвоката про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням у відпустці та розглянув справу за його відсутності. Вказує на порушення принципу безпеки під час складання протоколу, оскільки на той момент у м. Києві було оголошено повітряну тривогу і вона прямувала в укриття, тому відмова від проходження огляду через загрозу життю не може тлумачитися як порушення п. 2.5 ПДР України. Стверджує, що їй не було належним чином роз`яснено її права і матеріали справи не містять жодного доказу такого роз`яснення. Зазначає про відсутність доказів на підтвердження існування в неї ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі. Звертає увагу, що працівниками поліції не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зауважує, що вона не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння, а наполягала на його проведенні після закінчення повітряної тривоги.

ОСОБА_1 та її адвокат у судові засідання апеляційного суду, призначені на 06.05.2025, 04.07.2025, 31.10.2025, 12.12.2025, 13.02.2026 не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

У судовому засіданні апеляційного суду 05.09.2025 ОСОБА_1 та адвокат Шевчук Д.І. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, надали пояснення, що відповідають апеляційній скарзі.

За таких обставин, з метою дотримання вимог закону щодо розумності строків апеляційного розгляду, прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 та її захисника.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд, відеозаписі.

Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №195978 від 14.12.2024, ОСОБА_1 13.12.2024 о 23 год. 25 хв. по вул. Вишгородській, 36 в м. Києві керувала транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася.

Також із змісту даного протоколу вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом протоколу, який остання підписала, факт керування автомобілем Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 не заперечувала.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, доводить факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки, так і у медичному закладі. При цьому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 її права, порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки у разі відмови від його проходження.

Крім того, відеозаписом спростовуються твердження ОСОБА_1 про порушення принципу безпеки під час складання протоколу у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, оскільки працівники поліції неодноразово пропонували останній проїхати до медичного закладу, в якому є укриття для безпечного проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона не відмовлялась від проходження огляду, оскільки наполягала на його самостійному проходженні наступного дня, не заслуговують на увагу, оскільки такий порядок огляду суперечить вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", про що неодноразово наголошувалося працівниками поліції.

З наявного у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння також вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №195978 від 14.12.2024відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доводять доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та її захисник не надали.

Також апеляційний суд звертає увагу, що працівники поліції у відповідності до ст. 266 КУпАП відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою ОСОБА_2 про залишення останньому на зберігання транспортного засобу «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язання не передавати керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 (а.с. 5).

Будь-яких клопотань щодо витребування та дослідження додаткових доказів від учасників провадження не надходило.

Крім того, апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такі ознаки виявлені працівниками поліції та вказані у протоколі, а будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі, апеляційному суду не надано.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

Клопотання адвоката Хільчевської Н.О. про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи апеляційним судом не підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 10.04.2025, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Кияшко