П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2026 Справа №607/1402/26 Провадження №3/607/1037/2026
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участю захисника адвоката Куковського І.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

14.01.2026 о 10:40 ОСОБА_1 , перебуваючи на території центрального ринку м. Тернополя по вул. Торговиця, 9, поблизу аптеки «ДС», здійснив незаконний обмін валютних цінностей як засобу платежу, а саме по курсу 41 гривня купив 400 доларів США у ОСОБА_2 , за що віддав їй 16400 гривень, чим порушив ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні цінності».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подавши 10.02.2026 заяву про розгляд справи за його відсутності за станом здоров`я. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник Куковський І.О. заперечив проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 162 КУпАП. Зазначив, що наявні у матеріалах справи докази є неналежними, недопустимими та недостовірними. На його думку, подія мала характер провокації правопорушення. У поясненнях ОСОБА_2 не конкретизовано, яка саме особа (так званий «валютчик») нібито впливала на неї. Звернув увагу на те, що у доказах відсутні відомості щодо дати, часу та місця вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення. Крім того, відеозапис, долучений до матеріалів справи, на його переконання, отримано з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026. Зокрема, відеофіксацію здійснював працівник поліції на персональний технічний засіб, носій інформації не є сертифікованим, диск не облікований, його походження невідоме, а також відсутні відомості про походження відеозапису. Також зазначив, що відеофіксація має здійснюватися безперервно із застосуванням сертифікованих засобів Національної поліції України. Окремо вказав на недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, який, на його думку, складено з порушенням вимог ст. 254 КУпАП, оскільки його було оформлено не протягом 24 годин, а через три доби. Також звернув увагу, що рапорт працівника поліції Токара складено лише 17.01.2026, тоді як повідомлення про подію надійшло 14.01.2026, при цьому зміст такого повідомлення у матеріалах справи чітко не відображено. Крім того, зазначив про наявність розбіжностей у часі події: зі слів ОСОБА_2 , подія відбулася о 10:49, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено інший час. Вказав, що ОСОБА_2 правопорушення не визнає.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити таке:

згідно з вимогами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції» торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до статті 9 цього Закону.

Адміністративна відповідальність за ст. 162 КУпАП настає за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №781097 від 17.01.2026, у якому викладені конкретні обставини вчинення правопорушення, а також містяться пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких з даним порушенням він не згоден, протокол складений з порушенням КУпАП;

- копією рапорту, який зареєстрований 14.01.2026 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №1758, згідно з яким 14.01.2026 о 12:51 надійшло повідомлення від працівника поліції Токара про те, що 14.01.2026 о 10:40 ОСОБА_1 купив 400 доларів США у ОСОБА_2 . Вирішується питання щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ;

- оптичним носієм CD-R диском, що містить відеозапис, на якому зафіксовано обмін грошовими коштами між чоловіком та жінкою, а саме продаж жінкою грошових коштів в доларах США в обмін на грошові кошти у гривнях;

- копією пояснень ОСОБА_2 від 14.01.2026, відповідно до яких 14.01.2026 о 10:49 вона, перебуваючи на території центрального ринку в проході біля аптеки «DS», яка ближче до центрального автовокзалу, звернулася до чоловіка «валютчика», якому приблизно 60 років, аби купити в неї 400 (чотириста) доларів США, у якого також запитала про курс обміну. Чоловік повідомив, що в нього курс обміну 41 (сорок одна) гривня за 1 (один) долар. Вона йому дала 400 доларів США, а він їй 16400 (шістнадцять тисяч чотириста) гривень. Вона тільки відійшла від цього чоловіка і до неї підійшли поліцейські. Гроші, які вона обміняла, відмовилася видавати в категоричній формі. Не погоджується з тим, що вона вчинила правопорушення у сфері обміну валют, оскільки так звані «валютчики» самі провокують в них обмінювати гроші, ставлячи вигідний курс;

- фотознімками, які відповідають події, зафіксованій на відеозаписі;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення №781210 від 14.01.2026, складеному щодо ОСОБА_2 за ст. 162 КУпАП, відповідно до якого 14.01.2026 приблизно о 10:40 ОСОБА_2 , перебуваючи на території центрального ринку за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 9, поблизу аптеки «DS», здійснила незаконний обмін валютних цінностей як засобів платежу, а саме продала 400 (чотириста) доларів США невстановленому чоловіку по курсу 41 грн 00 коп, за що отримала 16 400 (шістнадцять тисяч чотириста) гривень, чим порушила ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції»;

- рапортом поліцейського офіцера громади СВГ ВППП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області О. Токара від 17.01.2026, згідно з яким 14.01.2025 приблизно о 10:40 під час відпрацювання заходів щодо протидії незаконним валютним операціям на території ринку в м. Тернопіль, вул. Торговиця, 9, зі сторони автовокзалу поблизу аптеки «ДС», було виявлено та зафіксовано на відеокамеру телефону факт обміну валютних цінностей як засобів платежу, а саме як жінка, якою в подальшому виявилась ОСОБА_2 , звернулась до чоловіка, яким в подальшому виявився ОСОБА_1 , який надавав послуги з обміну валют, та продала йому 400 доларів США. В подальшому ОСОБА_2 було опитано, яка надала пояснення в тому, що вона дійсно звернулась до даного чоловіка та по курсу 41 грн 00 коп з 1 долар продала йому 400 доларів США, за що він їй дав 16400 грн. Надавати вказані кошти для тимчасового вилучення ОСОБА_2 в категоричній формі відмовлялась, оскільки вони їй дуже потрібні та вона не знала, що ці операції є незаконними. Відносно ОСОБА_3 складено протокол за ст. 162 КУпАП серії ВАД 781210. 14.01.2026 опитати та скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 162 КУпАП відносно ОСОБА_1 не вдалось, оскільки він покинув місце події та пішов у невідомому напрямку. 17.01.2026 ОСОБА_1 за викликом по телефону прибув в м. Тернопіль на вул. Карпенка, де відносно нього ПОГ СВГ Тернопільського РУ поліції Родзоняк Андрій склав протокол за ст. 162 КУпАП серії ВАД 781097. ОСОБА_1 свою причетність до незаконного обігу заперечував, від надання письмового пояснення відмовився.

Суд перевірив кожен із доводів захисника Куковського І.О. та вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Твердження про неналежність, недопустимість та недостовірність доказів не підтверджене конкретними обставинами, які б свідчили про отримання доказів із істотним порушенням закону. Досліджені у судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, рапорти, пояснення ОСОБА_2 , відеозапис та фотознімки є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою щодо суті події та підтверджують одні й ті самі фактичні обставини.

Матеріали справи не містять жодних об`єктивних даних про підбурювання чи штучне створення умов для вчинення правопорушення працівниками поліції. Із пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона самостійно звернулася до чоловіка з метою обміну валюти. Доказів активного схиляння чи примусу ОСОБА_1 до вчинення правопорушення суду не надано.

Посилання захисника на те, що у поясненнях ОСОБА_2 не конкретизовано, яка саме особа (так званий «валютчик») нібито впливала на неї, є безпідставним, оскільки особу, яка здійснювала обмін валютних цінностей, було встановлено працівниками поліції безпосередньо після події, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом та дослідженим відеозаписом. Той факт, що ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях не зазначила конкретно ОСОБА_1 , а описала його зовнішні ознаки, є логічним, оскільки на момент надання пояснень вона могла не знати його персональних даних. Така обставина не спростовує встановлення особи правопорушника у передбаченому законом порядку та не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 .

У протоколі серії ВАД № 781097, рапорті, зареєстрованому в журналі єдиного обліку № 1758 від 14.01.2026, а також у рапорті від 17.01.2026 чітко зазначено дату (14.01.2026), час (приблизно 10:40) та місце події (м. Тернопіль, вул. Торговиця, 9, поблизу аптеки «ДС»), а тому доводи щодо відсутності у доказах відомостей щодо дати, часу та місця вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення не відповідає матеріалам справи.

Твердження захисника щодо недопустимості відеозапису у зв`язку з використанням персонального технічного засобу суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису. Відтак Закон не пов`язує допустимість такого доказу виключно з використанням спеціальних, сертифікованих технічних приладів та технічних засобів, а тому сам по собі спосіб технічної фіксації не свідчить про недопустимість відеозапису, який оцінюється судом у сукупності з іншими доказами у справі.

Відеозапис долучено до матеріалів справи в установленому порядку, а його зміст кореспондується з іншими доказами. Захисником не наведено конкретних обставин, які б свідчили про зміну, монтаж чи фальсифікацію запису.

Відсутність повної безперервності запису не спростовує факту зафіксованої на відео передачі валютних цінностей, яка і становить об`єктивну сторону правопорушення.

Із рапорту працівника поліції від 17.01.2026 вбачається, що 14.01.2026 скласти протокол щодо ОСОБА_1 не вдалося, оскільки він покинув місце події. Протокол було складено після його встановлення та прибуття за викликом. Таким чином, складання протоколу 17.01.2026 зумовлене об`єктивними обставинами та не свідчить про істотне порушення прав особи.

Доводи захисника про те, що рапорт працівника поліції складено 17.01.2026, тоді як про подію стало відомо 14.01.2026, не свідчить про порушення закону та не впливає на допустимість доказів. Із матеріалів справи вбачається, що 14.01.2026 повідомлення про подію було зареєстровано в журналі єдиного обліку № 1758, що підтверджує своєчасність реагування на неї. Рапорт від 17.01.2026 є службовим документом, яким зафіксовано обставини, встановлені під час перевірки та оформлення адміністративних матеріалів, і його складання 17.01.2026 саме по собі не спростовує факту події та не свідчить про недостовірність викладених у ньому відомостей. Крім того, викладені у рапорті обставини узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 та відеозаписом, що у своїй сукупності підтверджує їх послідовність і взаємозв`язок.

Розбіжність у декілька хвилин часу події (10:40 та 10:49) є несуттєвою та не впливає на встановлення факту правопорушення, оскільки всі докази узгоджуються щодо дати, місця та характеру події.

Таким чином, наведені захисником доводи не спростовують встановлених судом обставин та не ставлять під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, а саме незаконний обмін валютних цінностей як засобу платежу, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Санкція ст. 162 КУпАП передбачає накладення штрафу з конфіскацією валютних цінностей, що були предметом правопорушення. Водночас із матеріалів справи не вбачається, що у ОСОБА_1 вилучалися валютні цінності, які були предметом незаконного обміну. Будь-які відомості про їх тимчасове вилучення, опис або передачу на зберігання у матеріалах справи відсутні. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка про те, що речі для тимчасового зберігання не вилучалися.

За таких обставин конфіскація як вид адміністративного стягнення у цьому провадженні застосована бути не може, оскільки відсутній предмет, на який може бути звернено таке стягнення.

Враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 162, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_4 стягується подвійний штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяН. П. Воробель