Справа № 344/90/26
Провадження № 3/344/584/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №002199/212 від 29.12.2025 року зазначається, що ОСОБА_1 будучи керівником АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз"" вчинив порушення ведення бухгалтерського обліку, чим порушив вимоги п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України щодо порушення термінів сплати погоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період липень 2024 року - квітень 2025 року та податку на прибуток приватних підприємств по податковій декларації за 1 квартал 2024 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому ним адміністративному правопорушенні, передбаченому ст.163-2 ч.1 КУпАП не визнав. Суду вказав на те, що протокол №002199/212 від 29.12.2025 року складений з грубими порушеннями вимог ст.256 КУпАП, зокрема, в протоколі не розкрито суть правопорушення, помилково вказано по батькові ОСОБА_1 , а саме " ОСОБА_2 " замість правильного " ОСОБА_3 ". Також вказав на те, що відповідно до акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" вказано, що ОСОБА_1 порушив терміни сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період липень 2024 року - квітень 2025 року та податку на прибуток приватних підприємств по податковій декларації за 1 квартал 2024 року, хоча, відповідно до наказу (розпорядження) №5-к/тр від 25.02.2025 року, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу 25.02.2025 року. Тому, просив закрити адміністративне провадження за притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.163-2 КУпАП на підставі ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.163-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.163-2 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Суд звертає увагу на те, що сутність пред`явленого обвинувачення повинна відповідати диспозиції статті закону, яким встановлено відповідальність за вчиненням правопорушення. При цьому суд, відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і змінювати формулювання висунутого обвинувачення та відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2025 року, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що будучи керівником АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" вчинив порушення ведення бухгалтерського обліку, чим порушив вимоги п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України щодо порушення термінів сплати погоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період липень 2024 року - квітень 2025 року та податку на прибуток приватних підприємств по податковій декларації за 1 квартал 2024 року

Так, ч.1 ст.163-2 КУпАП передбачено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Суд вважає, що Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість та податку на прибуток АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз"" №555/33-00-04-01-01/03361046 від 19 грудня 2025 року не є достатнім доказом, який підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Cуд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які дозволяють спростувати вищевказане твердження та прийти до висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.

За наведених обставин, вини саме керівника АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз"" ОСОБА_1 щодо порушення ведення бухгалтерського обліку в матеріалах справи не має, адже відповідно до розпорядження №5-к/тр про прийняття на роботу від 25.02.2025 року, ОСОБА_1 було прийнято на посаду керівника АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз"" з 25.02.2025 року, проте в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість та податку на прибуток вказано, що ОСОБА_1 порушив терміни сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період липень 2024 року - квітень 2025 року та податку на прибуток приватних підприємств по податковій декларації за 1 квартал 2024 року, тобто дата від якої ОСОБА_1 перебував на вказаній посаді не може свідчити про порушення останнім терміну сплати відповідних податків починаючи з першого кварталу 2024 року. Одночасно, суд звертає увагу, що до протоколу №002199/212 про адміністративне правопорушення від 29 грудня 2025 року, не було долучено документи, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є керівником та головним бухгалтером АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз"", а також те, що до його повноважень належить подання платіжних доручень.

За ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, відповідальність настає за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Стаття 12 КУАП визначає загального суб`єкта адміністративного правопорушення. Відповідно до норм цієї статті загальним суб`єктом адміністративного правопорушення, тобто особою, яка підлягає адміністративній відповідальності за цим Кодексом за стандартних умов, є фізична осудна особа, яка на момент вчинення адміністративного правопорушення досягла шістнадцятирічного віку.

Так, аналіз диспозиції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП вказує на те, що суб`єктом відповідальності за вказаною нормою КУпАП є виключно посадові особи підприємств, установ, організацій на які покладено обов`язок подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів). Тобто, розглядаючи адміністративні матеріали, з врахуванням вимог ст.280 КУпАП, суду завжди необхідно з`ясовувати чи є особа, яка притягується до адміністративної відповідальності суб`єктом відповідальності за вказаною нормою КУпАП. Відсутність відповідних установчих документів АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз"", наказу про призначення ОСОБА_1 на посаду керівника та/або головного бухгалтера товариства, його посадової інструкції, позбавляють суд можливості в повній мірі з`ясувати всі обставини справи для правильного її вирішення.

Також, суд звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення №002199/212 від 29.12.2025 року не правильно вказане по батькові ОСОБА_1 , а саме " ОСОБА_2 " замість правильного " ОСОБА_3 ". В протоколі про адміністративне правопорушення від 29.12.2025 року місцем вчинення даного адміністративного правопорушення зазначено м.Львів, вул.Стрийська, 35, проте, місцем знаходження АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз"" є м.Івано-Франківськ. вул.Ленкавського, 20.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення від 29.12.2025 року не вбачається достатніх та переконливих даних щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП. Інших доказів щодо вчинення правопорушення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що суд не має повноважень збирати докази як на підтвердження, так і спростування винуватості особи, обставин та фактів вчинення правопорушення чи в будь-який інший спосіб втручатися у доказову діяльність, крім як оцінки наданих доказів. У противному випадку це призведе до перебирання судом функції обвинувачення, що суперечить правовій природі суду та його процесуальному призначенню.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.163-2 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості останнього у пред`явленому обвинуваченні за ст.163-2 ч.1 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2025 року здобуто не було.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи, що вина ОСОБА_1 не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ