ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Коваль Вікторії Станіславівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2026 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю:

захисника Коваль В. С.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 23 серпня 2025 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 по вул. Солідарності в с-щі Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник, посилаючись на практику Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, вказує, що інспектор патрульної поліції є зацікавленою особою, а тому рапорт поліцейського не може слугувати однозначним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. В постанові суду не описано, які саме фрагменти на відеозаписі підтверджують правопорушення, скоєне ОСОБА_1 вважає відеозапис тривалістю 45 секунд недопустимим доказом, оскільки знятий на невідомий пристрій, а не на бодікамеру патрульного, на якому взагалі не видно автомобіля, тільки те, що ОСОБА_1 сидить на пасажирському сидінні невідомого автомобіля, ймовірно службове авто поліції та відповідає заздалегідь підготовлені фрази на запитання поліцейських. На відео не зазначено дати та часу, коли відбувається подія та сам ОСОБА_1 не називає дату та час керування транспортним засобом. Самим ОСОБА_1 не зазначено, коли він випив пива та яким саме транспортним засобом керувала особа. У протоколі не зазначено будь-яких відомостей про технічний засіб, яким фіксувалася подія, він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

На думку захисника, відповідні матеріали не відповідають критеріям належним та допустимих доказів, оскільки отримані з грубими порушеннями процедурних норм. Крім того зазначає, що не встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та те, що він допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, а тому всі наступні вимоги поліцейського він не повинен був виконувати, сама процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена. Не встановлено місце скоєння адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не міг вчинити його у селищі міського типу Обухівка по вул. Солідарності, адже такого населеного пункту не існує, а є селище Обухівське.

Захисник вказує на упередженість інспектора поліції, протокол не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 . Крім того не встановлено ознак алкогольного сп`яніння.

Зазначає також, що поліцейський повинен спочатку вимагати проведення огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і тільки після цього у разі незгоди водія огляд повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. Водночас поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на місці або в медичному закладі.

Поліцейським також не роз`яснено права та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим скористався юридичною необізнаністю ОСОБА_1 .

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, що підтвердив його захисник та просив провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Захисник в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладене в постанові суду твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, де викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відеозаписі працівників патрульної поліції, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 на вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Сторона захисту посилається на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на якому взагалі не видно автомобіля, тільки те, що він сидить на пасажирському сидінні невідомого автомобіля та відповідає на запитання.

З такими твердженнями захисту суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки КУпАП не встановлює вимог, що ця обставина (керування транспортним засобом) встановлюється тільки відеозаписом або іншими певними видами доказів. Апеляційний суд зауважує, що факт керування може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

Ключовим та об`єктивним доказом у даній справі є відеозапис, на якому зафіксовані обставини, які підлягають доказуванню у даній категорії справ та пояснення ОСОБА_1 , який фактично визнав свою вину, оскільки на запитання поліцейського повідомив, що керував транспортним засобом та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі відмовляється, пояснивши це тим, що поспішає та випив пляшку пива, а також надасть пояснення та підпише протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що 23.08.2025 о 09 годині 00 хвилин в Обухівці керував автомобілем Фольцваген пасат та був зупинений працівниками поліції, йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився, так як вживав алкоголь, а саме пиво. Протокол про адміністративне правопорушення також власноруч підписав, жодних зауважень не зазначав до нього.

Таким чином, ОСОБА_1 не заперечував як факт вживання алкогольних напоїв, так і факт керування транспортним засобом, підстав його зупинки, жодних зауважень не зазначав, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі не підтверджуються матеріалами справи та відеозаписом.

Порушень порядку проведення огляду та складення протоколу з порушенням вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), апеляційним судом не встановлено.

Працівники поліції у відповідності до вимог закону склали стосовно ОСОБА_1 протокол, дотримуючись вимог ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції.

Твердження захисника про відсутність в протоколі відомостей про технічний засіб, яким фіксувалася подія, не є істотним порушенням вимог КУпАП, яке тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції.

Не знайшли свого підтвердження доводи захисника про недопустимість як доказу відеозапису, оскільки він, на думку захисту, не виконувався на бодікамеру патрульного та був знятий за допомогою пристрою.

Посилання захисника, що не встановлено місце скоєння адміністративного правопорушення є неспроможними, оскільки зазначення в протоколі смт. Обухівка замість с. Обухівка свідчить лише про технічну описку.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення водієм обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, за таку відмову настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто правові наслідки у виді складення протоколу, оскільки, як вже було зазначено вище, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП охоплює відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння і за такі дії настає адміністративна відповідальність.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які захист тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Коваль Вікторії Станіславівни залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун