ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/109/26 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за зміненою апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.01.2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 (шість) місяців та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 09.11.2025 приблизно о 14:30 в с. Біла, дорога перехрестя АД Р41 та Р39, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Аudi А6, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя автомобільних доріг Р41 «обхід м. Тернопіль» та Р39 «Броди- Тернопіль», не була уважна, не надала переваги в русі автомобілю Mercedes-Benz Е200, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3.б, 16.11 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У зміненій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити накладене на неї судом першої інстанції стягнення на більш м`яке, в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Посилається на те, що санкція ст. 124 КУпАП, передбачає значно м`якше стягнення, - штраф, а накладаючи найважчий вид стягнення, визначений санкцією статті, суд не мотивував, чому він прийшов до такого переконання.

Вказує, що майновий стан ОСОБА_1 дозволяє їй сплати штраф визначений санкцією статті 124 КУпАП.

Зазначає, що по справі обтяжуючих обставин не встановлено, окрім того, ОСОБА_1 проживає разом із чоловіком пенсійного віку ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 на даний час з ними тимчасово не проживає, оскільки є військовослужбовцем ЗСУ.

Наголошує на тому, що можливість керування транспортними засобами на даний час для ОСОБА_1 є необхідністю, оскільки їй необхідно разом із чоловіком відвідувати лікувальні заклади, забезпечувати свої потреби для закупівлі продуктів та вирощуванні різного роду сільськогосподарських культур на дачному участку.

Посилається на те, що ОСОБА_1 залучена до волонтерської діяльності, оскільки збирає та передає одяг, продукти харчування для підрозділу ЗСУ, у якому перебуває її син. Вказані обставини свідчать про надмірний тягар накладеного на неї стягнення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала змінену апеляційну скаргу, просить її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що змінену апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами, у зміненій апеляційній скарзі не оспорюється.

Так, суд прийшов до правильного висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №508163 від 09.11.2025 року; рапортами, зареєстрованими 09.11.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції №1 РУП ГУНП в Тернопільській області за №№ 9167, 9166, 9165; рапортом інспектора СРПП відділення поліції №1 РУП ГУНП в Тернопільській області В. Касімова від 10.11.2025 року; схемою місця ДТП, яка сталася 09.11.2025 року о 14:30 год. на перехресті А/Д Р-39 «Броди-Тернопіль» та А/Д Р-41 «Обхід м. Тернопіль», поясненнями водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 09 листопада 2025 року, поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , фотокартками.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а її дії вірно кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції враховує, характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, є особою пенсійного віку, в неї на утриманні перебуває чоловік пенсійного віку, також надає волонтерську допомогу військовослужбовцям ЗСУ, з якими проходить службу її син.

Окрім того, можливість керування транспортними засобами на даний час для ОСОБА_1 є необхідністю, оскільки разом із чоловіком відвідує лікувальні заклади, також забезпечує свої потреби для закупівлі продуктів та вирощуванні сільськогосподарських культур на дачному участку.

Щодо посилання потерпілого на те, що шкода йому не відшкодована, то останній вправі заявити позов про відшкодування шкоди у цивільному порядку.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що відсутні обтяжуючі обставини, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, вважаю за можливе пом`якшити ОСОБА_1 вид стягнення, застосований судом першої інстанції, в межах, передбачених санкцією статті, змінивши його на штраф.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Змінену апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.01.2026 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 винуватою за ст.124 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя