Справа № 199/336/26
ПОСТАНОВА

іменем України

17.02.2026 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 3 ст. 126 КУпАП, зазначено про те, що: «23.12.2025 о 08:05 годині ОСОБА_1 у місті Дніпрі на просп. Мануйлівський, 65 керував транспортним засобом «Honda Accord», н.з. НОМЕР_2 , відносно якого встановлено обмеження у праві керування транспортними засобами, виконавче провадження № 76387844 від 25.10.2024, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 Закону України «Про державний рух».

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, в тому числі через офіційний веб-сайт «Судова влада України», тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові докази у справі, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До суду надійшла справа відносно ОСОБА_1 , яка складається із: протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту працівника поліції та фотокопії судового наказу від 19.02.2019 про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У той же час матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні і у відношенні нього встановлювалося та станом на 23.12.2025 діяло тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 76387844 від 25.10.2024.

Уповноважений працівник Національної поліції, всупереч приписам ч. 2 ст. 251 КУпАП, не долучив до справи ані копії відповідної постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у керуванні транспортними засобами, ані копії матеріалів виконавчого провадження № 76387844, ані офіційного листа державного виконавця щодо встановлення боржнику у межах виконавчого провадження № 76387844 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відсутність у справі вказаних документів свідчить про те, що уповноважений працівник Національної поліції не довів факту існування події адміністративного правопорушення, не передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи до уваги зміст рішень ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії», «Карелін проти росії», суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що кореспондується з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Крім того, виходячи з вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, працівник поліції, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, з метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зважаючи на те, що дане правопорушення вчиняється умисно, повинен був долучити до справи і доказ того, що водій ОСОБА_1 був обізнаний про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення (зважаючи на те, що при встановленні такого обмеження шляхом винесення відповідної постанови, присутність боржника не є обов`язковою), чого в справі не зроблено.

Викладені обставини свідчать про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: В.О.Лисенко