Справа № 456/445/26
Провадження № 3/456/467/2026
ПОСТАНОВА

іменем України

17 лютого 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. ,розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина України, керівника приватного підприємства «Пелмир», адреса АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За результатами перевірки від 22.12.2025 року, встановлено, що керівник приватного підприємства «Пелмир» ОСОБА_1 вчинив порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, чим порушено пункт 57.1 ст. 57, 50.1 статті 50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Правопорушни ОСОБА_1 свою вину у судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та просить суворо не карати.

Суд, заслухавши позицію особи, який притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доводиться матеріалами справи, зокрема - протоколом про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ №012089/166/Ж13/13-01-04-06/22423215 від 14.01.2026 року, актом про результати камеральної перевірки ПП «Пелмир» №58423/13-01-04-06/22423215 від 22.12.2025 року, повідомленням-викликом №51460/6/13-01-04-06 від 22.12.2025 року, актами неявки №123/13-01-04-06 від 08.01.2026 року та №167/13-01-04-06 від 14.01.2026 року, актом №166/ж13/13-01-04-06/22423215 від 14.01.2026 року про неможливість вручення примірника протоколу про адміністративне правопорушення.

Диспозицією ч.1 статті 163-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за, Неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

А відтак, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки останній порушив терміни сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Враховуючи наведене, особу порушника, вбачаю в його діях ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.163-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що правопорушниця користується встановленими законодавством пільгами, передбаченими ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» на підставі яких, його звільняється від сплати судового збору.

Відтак, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з правопорушника ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 665,60 грн..

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП і притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути зОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Назар ЯНІВ