ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/436/26
провадження № 3/753/812/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Бондаренко М.С.,

секретар судового засідання Струсевич К.О.,

учасники судового провадження:

прокурор Бавикіна А.С.

адвокат особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності Коцюрба Л.О.

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 07 січня 2026 року року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2025 року серії ЕПР1 № 540163, водій ОСОБА_1 13 грудня 2025 року, о 23 год. 20 хв., у м. Києві, на вул. Ревуцького, керував транспортним засобом «Zeekr 001», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку за допомогою тесту «Драгер», результат позитивний - 1,88‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні брала участь прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва Бавикіна А.С., яка покладалась на розсуд суду при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Коцюрба Л.О., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні зазначила, що її довіритель не погоджується зі складеним стосовно нього протоколом про адміністративне правопорушення. Насамперед вказала, що матеріали, які були направлені до суду, підлягають поверненню для дооформлення з тієї підстави, що до них не долучено жодного документа, який би підтверджував законні підстави зупинки транспортного засобу під керуванням її довірителя. При цьому вона наголошувала на тому, що ОСОБА_1 фактично не було надано можливості висловити свою позицію щодо підстав його зупинки, оскільки працівники поліції одразу перейшли до процедури проходження огляду на стан сп`яніння, що на її переконання, у цьому випадку призвело до порушення його прав.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2025 року серії ЕПР1 № 540163 складений стосовно ОСОБА_1 ; результат тесту «Драгер» позитивний 1,88‰; акт огляду на стан сп`яніння; водійське посвідчення ОСОБА_1 ; реєстраційна картка транспортного засобу «Zeekr 001», державний номерний знак НОМЕР_1 ; відеозапис з бодікамер з місця події.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши доводи адвоката, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими суду доказами.

Так, відеозапис із бодікамер працівників поліції, який долучений до матеріалів і досліджений судом, розпочинається з того, що автомобіль ОСОБА_1 вже був зупинений працівниками поліції.

Під час вказаної зупинки, коли зайшла мова про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, на 00:40 відеозапису з вуст ОСОБА_1 лунає фраза про «десятку», у зв`язку з чим його було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України. Надалі на відеозаписі вбачається очікування доставлення приладу «Драгер» іншим екіпажем працівників поліції.

На 21-й хвилині розпочинається процедура проходження огляду, але перед цим ОСОБА_1 роз`яснюються його права, а також можливість пройти огляд у лікаря-нарколога.

На 23-й хвилині відеозапису ОСОБА_1 проходить огляд за допомогою приладу «Драгер», і на 23:51 такий показує результат 1,88‰, що більш ніж у 9 разів перевищує допустиму норму.

Одразу після цього ОСОБА_1 повторно роз`яснено можливість проїхати до лікаря-нарколога у разі незгоди з результатом огляду, однак останній повністю погодився з отриманим висновком.

Після цього, відбувається оформлення та вручення протоколу про адміністративне правопорушення, а також ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом.

Відсутність заперечення водія транспортного засобу з результатом позитивного огляду свідчить про визнання вказаного результату огляду належним та допустимим доказом, який підтверджує факт перебування водія ОСОБА_1 у стані сп`яніння.

Отже, наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським після зупинки виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та опісля водій погодився пройти тест на стан сп`яніння. За результатами такого водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,88‰, з яким він був ознайомлений.

З огляду на адміністративні матеріали, на яких не зафіксовано жодних заперечень з приводу результатів огляду, доведено, що він був згідний з результатами огляду.

За вказаних обставин у суду відсутні підстави вважати, що огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням такого порядку, оскільки правильність та послідовність дій працівників поліції підтверджуються наявними матеріалами справи.

З приводу ряду інших порушень з боку поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суддя вважає їх такими, що не заслуговують на увагу з тих підстав, що важливе значення мають не самі порушення, а їх істотність по відношенню до основних прав та свободи людини, але таких під час розгляду справи не встановлено.

Суддя зауважує, що істотними порушеннями прав та свобод людини слід визнавати такі, які перешкодили чи не дали можливості особі у повному обсязі реалізувати права та свободи, передбачені Конституцією України та законами України, міжнародними договорами.

Між цим, таких порушень не було встановлено, а адвокатом не наведено.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, суд вважає підтвердженим те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, із позбавленням права керувати транспортними засобами, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО