Справа № 203/513/26
Провадження № 3/0203/249/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Центрального районного суду міста Дніпра Качаленко Г.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 року о 16:50 годині водій ОСОБА_1 в м. Дніпро по проспекту Дмитра Яворницького, 100 керував транспортним засобом колісним трактором державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про день час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судовому засіданні представлений адвокатом.

Захисником повідомлено суд про відсутність необхідності надання особистих пояснень ОСОБА_1

30.01.2026 року захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокатом Бутовим М.А. до суду подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Клопотання обґрунтоване тим, що працівниками поліції в порушення п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція) не було виявлено та зафіксовано жодних ознак алкогольного сп`яніння у водія перед проведенням тестування. Крім того, наявний у матеріалах справи відеозапис не є безперервним: відео починається з моменту, коли ОСОБА_1 вже сидить на бруківці, що унеможливлює встановлення факту керування ним транспортним засобом. Захисник також зазначає, що водій висловив незгоду з результатом тесту «Драгер» (2,59 ‰), проте цей момент, як і процедура направлення до медичного закладу, не були належним чином зафіксовані на відео. У зв`язку з неповнотою відеофіксації, згідно з вимогами закону, поліцейські мали залучити двох свідків, чого зроблено не було. Також захист ставить під сумнів дотримання двогодинного ліміту для проведення огляду в медичному закладі з моменту виявлення підстав, оскільки час доставки водія до лікарні не зафіксований. З огляду на викладене, захист наголошує, що огляд проведено з грубими порушеннями інструкцій та законодавства, що робить його результати недійсними, а справу такою, що підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення.

В судовому засіданні представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності захисник Бутов М.А. наполягав на закритті провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідив матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2.9 а ПДР водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особливістю правозастосовної діяльності у судочинстві є те, що збирання та попереднє встановлення фактів здійснюється одними особами, а прийняття рішення по суті іншими. Незважаючи на те, чи така попередня діяльність має офіційний характер, орган правозастосування, перш ніж прийняти правове рішення, зобов`язаний оцінити її результати, переконатись в тому, що фактична ситуація, передбачена гіпотезою відповідної правової норми, мала місце. Суд, який здійснює судовий розгляд, не вправі обмежитись наданими фактами без їх власної оцінки.

Отже, судом проаналізовано представлені у справі докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №550071 від 25.12.2025, рапорт поліцейського УПП ДПП в Дніпропетровській області від 25.12.2025, Висновк КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4034 від 04.12.2025, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №550071 від 25.12.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у кайданках, сидячи на дорожньому покритті поблизу транспортного засобу трактора, який перекрив трамвайну колію, чим ускладнив дорожній рух. Зі змісту зафіксованих на відеозаписі розмов співробітників поліції встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи вказаним транспортним засобом, після зупинки не виконав законних вимог працівників поліції, поводив себе агресивно, розмахував ножем. У зв`язку з протиправною поведінкою стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 185 КУпАП. Крім того, о 17:16 год, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд за допомогою технічного засобу «Drager». Під час очікування приладу ОСОБА_1 перебував у збудженому стані, поводився зухвало, висловлювався на адресу поліцейських грубою нецензурною лайкою; водночас зазначав, що має погане самопочуття (температуру) та алкогольні напої не вживав. О 17:4817:49 год ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою вказаного вище технічного засобу, результат якого склав 2,59 ‰. Отриманий результат останній пояснив тим, що його нібито напоїли працівники поліції під час очікування приладу. Будь-яких зауважень щодо процедури проведення огляду чи показників технічного засобу правопорушник не висловив. Також зафіксовано, що з метою уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду у розмірі 20 000 гривен.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень п.1.3, п.1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд зауважує, що особа, яка отримала право керування транспортним засобом, має необхідні теоретичні знання правил дорожнього руху та володіє практичними навичками управління джерелом підвищеної небезпеки.

Відтак, за висновками суду, з огляду на серйозність правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ставлення до подібних діянь пересічних громадян, різкого осуду суспільства, що знаходить широкого висвітлення в ЗМІ, інтернет ресурсах, громадських обговореннях, водій джерела підвищеної небезпеки має розуміти, що на нього покладається серйозна відповідальність та висуваються підвищені вимоги.

За фактичними обставинамми, що вбачаються з матеріалів:

ОСОБА_1 01.12.2025 працював на тракторі, з відеозапису вбачається, що власник неодноразово йому телефонував, але водій перестав виходити на зв`язок. На одній з центральних вулиць міста, водій розміщує транспортний засіб таким чином, що перешкоджає руху трамваю, хоча поліцейському повідомляє, що став на обочині та заглушив трактор. У водія вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння; через обставини правопорушення задіяно декілька екіпажів поліцейських, оформлюються матеріали одночасно за ст. 130, 185 КУпАП, а також проводиться перевірка слідчим за ознаками кримінального правопорушення. Водій проходить огляд на стан сп`яніння на місці та в лікарні.

Події дійсно тривають більше двох годин, разом з тим, саме в цей час проводиться огляд водія за допомогою газоаналізатора Драгер, а вже пізніше в лікарні.

За вказаних обставин, на думку суду, особі в повному обсязі забезпечено право на проходження огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, результати оглядів водія не містять суперечності, а підтверджують факт перебування водія в стані сп`яніння.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковано.

При застосуванні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, що застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, такі іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 665 гривень 60 копійок.

Згідно ч.1 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 коп. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 10 (десяти) днів з моменту її винесення.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, в разі оскарження - протягом трьох місяців з дня розгляду скарги.

Суддя Г.В. Качаленко