ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/3779/25 Провадження № 3/401/7/26

16 лютого 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Мельничик Ю.С., розглянувши в залі суду в м. Світловодську матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 (м.Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області (вул. В.Куцевича, буд.8, м. Світловодськ, Кіровоградська область, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу за )

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2025 року о 23 год. 11 хв. в м. Світловодськ по вул. Героїв Чорнобиля, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat днз. НОМЕР_2 з явним ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Новак Ю. П. надав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 . Клопотання обгрунтовано тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно підтверджували: факт законної та належно оформленої вимоги поліцейського пройти медичний огляд; дотримання передбаченої законом процедури висунення такої вимоги; факт умисної відмови з мого боку від проходження огляду саме у порядку, встановленому законодавством; наявність моєї вини як обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до відеоматеріалів наявних в справі, співробітниками поліції взагалі не проводилася зупинка транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 не рухався, а його автомобіль був припаркований обабіч дороги. Співробітники поліції навіть не повідомили йому про те, що було нібито підставою його зупинки та перевірки водійського посвідчення, що суперечить ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» та виключає законність такої зупинки.

З приводу нібито відмови від проходження тесту на пристрої DRAGER, зазначає, що на відео (0000000__0012) з нагрудної бодікамери капрала поліції ОСОБА_2 , а саме 0:03:13 зафіксовано, що зазначений працівник поліції запропонував пройти тест, на що ОСОБА_1 відповів позитивно та погодився пройти відповідний тест на пристрої DRAGER. Далі на цьому ж відео капрал поліції ОСОБА_2 прямує до службового автомобіля, відчиняє багажне відділення і шукає пристрій DRAGER та зазначає що його немає, потім задає питання своєму колезі з приводу його наявності, на що той відповів що не знає. Після чого капрал поліції ОСОБА_2 повідомляє, що в них немає в наявності даного пристрою і запропоновував проїхати в лікарню для огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився та запитав адресу куди потрібно їхати, поліцейський зазначив що до медичного закладу по вул. Павлова, 8, при цьому поліцейський неодноразово повідомляв ОСОБА_1 та його дружині, що він може відмовитися від проходження огляду і що відмова жодної суті не змінює.

Поліцейський наполягав проїхати ОСОБА_1 з ними на службовому автомобілі, але останній повідомив, що він поїде на власному автомобілі, оскільки його не відсторонювали від водіння. В подальшому капрал поліції Климчук О.С. повідомив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На відео (0000000__0001) 0:00:08 сек. капрал поліції Климчук О.С. зазначає дружині ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.9 Правил дорожнього руху, який включає в себе сім підпунктів «а-е» і не зазначив який саме пункт Правил ставився у провину водію ОСОБА_1 , але при цьому стверджував що він керував в стані алкогольного сп`яніння. При цьому в протоколі зазначив, що ОСОБА_1 порушив саме пункт 2.5 Правил дорожнього руху. В порушення ст. 268 КУпАП України, поліцейський провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, тобто ОСОБА_1 . Поліцейський роз`яснив права та обов`язки особи, яка притягається до відповідальності дружині ОСОБА_1 , роздрукував протокол ЕПР1 № 513337 від 14 листопада 2025 року, запитав номер телефону дружини, вписав його до протоколу та передав його для проставлення підпису дружині ОСОБА_1 в графі 13 «Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» та в графі 14 «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення», при цьому не роз`яснив права та обов`язки ОСОБА_1 , як особі яка притягається до відповідальності, не надав можливості знайомитися з матеріалами справи, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви, скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, не запропонував надати пояснення і не вручив копію протоколу ЕПР1 № 513337 від 14 листопада 2025 року. Звертає увагу суду на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке наявне в матеріалах справи і нібито складене 14.11.2025 року о 23 годині 17 хвилині, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до відео з нагрудної бодікамери капрала поліції Климчука Олександра Сергійовича поліцейський підійшов та приставився о 23 годині 36 хвилині, також на відеодоказах не зафіксовано поліцейським складання такого направлення, а отже таке направлення було вже написано після складення протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 513337 від 14 листопада 2025 року, що свідчить про не дотримання передбаченої законом процедури висунення такої вимоги.

Вважає, що сам по собі формальний запис у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 513337 від 14 листопада 2025 року не може вважатися достатнім доказом, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність правопорушення, отримані у визначеному законом порядку. Формальна фіксація в протоколі тверджень посадової особи без належного доказового підтвердження не може вважатися достатньою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на відсутність факту відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на алкогольне сп`яніння на пристрої DRAGER, враховуючи те, що ОСОБА_1 також погодився на огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, враховуючи відсутність належних доказів об`єктивної та суб`єктивної сторін інкримінованого правопорушення, вважає що у даній справі відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.5 ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Суд зазначає, що положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Постанови КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» із змінами і доповненнями, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Згідно з п. 2, 3, 5, 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Згідно положень ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Суд вважає, що доводи адвоката Новака Ю.П. стосовно того, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом , а автомобіль був припаркований не ужгоджуються з матеріалами справи.

Суд звертає увагу на те, що під керуванням транспортним засобом необхідно розуміти свідоме виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій транспортного засобу для приведення його в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.(ВС/ККС № 751/11193/16 від 20.06.2019).

Твердження про те, що керування транспортним засобом здійснюється тільки у тому випадку, коли внаслідок таких дій здійснюється рух (переміщення) транспортного засобу не відповідає правовому змісту, який було вкладено законодавцем у вказану правову норму.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

При цьому, транспортні засоби за своїм цільовим призначенням можуть бути багатофункціональними та такими, що дозволяють не тільки здійснювати переміщення людей та вантажів але забезпечують виконання різних господарських робіт.

Особливості правового регулювання дорожнього руху передбачають певні дії водія транспортного засобу у конкретних дорожніх ситуаціях за яких водій зобов`язаний зупинити рух транспортного засобу з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, що не повинно розцінюватись як припинення ним керування транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом це фактично реальна можливість контролювати рух транспортного засобу.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Так, за своїм правовим змістом керування транспортним засобом полягає у сукупності цілеспрямованих дій, що включають оцінку ситуації та стану транспортного засобу, вибір керівних дій та їх реалізацію.

Таким чином, дії спрямовані на використання транспортного засобу з метою його цільового призначення (включення запалення транспортного засобу, заведення двигуна автомобіля та інше ) необхідно вважати такими, що безпосередньо пов`язані із керуванням транспортним засобом.

Оглянутим в судовому засіданні відеозаписом №AKNZ7132 з нагрудної камери поліцейського вбачається, що поліцейський підходе до припаркованого на проїжджій частині вул. Героїв Чорнобиля автомобіля Volkswagen Passat днз НОМЕР_2 , при відкритті дверей автомобіля з боку водійського сидіння, видно ОСОБА_1 , який знаходиться на водійському сидінні. ОСОБА_1 перебуває в салоні автомобіля сам, при цьому двигун автомобіля заведений, на що вказує характерний звук роботи автомобіля, зовнішні світлові прилади світяться, підсвічена комбінація приладів, будь-які інші особи в салоні автомобіля або безпосередньо поруч із ним відсутні. При цьому, сам ОСОБА_1 не заперечує що він керував транспортним засобом.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не може бути визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , оскільки не керував транспортним засобом.

У справах про адміністративні правопорушення, які за своєю суттю є «кримінальними» у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справи «Lutz v. Germany», «Ozturk v. Germany»), має застосовуватися стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Avshar v. Turkey», доказування може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд вважає, що сукупність встановлених обставин, а саме: перебування особи за кермом; робота двигуна; увімкнені зовнішні світлові прилади; відсутність інших осіб, які могли б здійснювати керування, свідчить про те, що особа здійснювала безпосередній контроль над транспортним засобом як технічним джерелом підвищеної небезпеки. Твердження захисника про те, що факт руху не зафіксовано, суд розцінює як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності, оскільки логічний ланцюг подій виключає можливість перебування автомобіля в такому стані без вольових дій особи, що сидить за кермом.

Суд зауважує, що перебування особи з ознаками сп`яніння за кермом автомобіля з працюючим двигуном створює безпосередню загрозу суспільним інтересам, на захист яких спрямована ст.130 КУпАП.

Верховний Суд у своїх рішеннях (наприклад, у постанові по справі № 127/12438/17) наголошував, що суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Більш того, практика ЄСПЛ у справі «Salabiaku v. France» допускає використання правових презумпцій, якщо вони є розумними та дотримуються права на захист. У даному випадку презумпція того, що особа за кермом заведеного авто є його водієм, є абсолютно обґрунтованою.

Обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, звинувачується у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складений уповноваженою особою поліцейським ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Климчуком О.С., із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП.

ОСОБА_1 був присутній при складанні вказаного протоколу, ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться в Світловодському міськрайонному суді.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

На переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статей 254, 255, 256 КУпАП і не містить недоліків, які б свідчили про істотне порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи будь-яких інших процесуальних порушень.

Зі змісту відеозаписів долучених до протоколу вбачається, що за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_1 . Під час спілкування із ОСОБА_1 у поліцейського виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, так як ОСОБА_1 мав нестійку ходу, вів себе агресивно, поведінка не відповідала обстановці, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу.

Дійсно підтверджується твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 погодився пройти відповідний тест на пристрої DRAGER. Далі на цьому ж відео капрал поліції ОСОБА_2 прямує до службового автомобіля, відчиняє багажне відділення і шукає пристрій DRAGER та зазначає що його немає, потім задає питання своєму колезі з приводу його наявності, на що той відповів що не знає.

Після чого капрал поліції Климчук О.С. (0000000__0012 0:04:23 сек.) повідомляє, що в них немає в наявності даного пристрою і запропоновував проїхати в лікарню для огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, на що ОСОБА_1 0:04:33 погоджується, та запитує адресу куди потрібно їхати, поліцейський зазначає що до медичного закладу по вул. Павлова, 8, проте потім відмовляється їхати на службовому транспортному засобі і прямує до свого автомобіля.

Всупереч твердження адвоката у поданому клопотанні, на відео зафіксовано (0:05:45), що на пропозицію поліцейського проїхати до лікарні, ОСОБА_1 погоджується, після чого одразу змінює свою думку та відмовляється їхати до лікарні.

Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Даними (0:06:16) відеозаписів підтверджено, що працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 зі змістом висунутого обвинувачення, з правами та обов`язками, які передбачені законом.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан сп`яніння відповідно до якого огляд не проводився. Направлення підписане працівником поліції, підпис ОСОБА_1 відсутній.

В матеріалах справи наявний рапорт поліцейського від 14.11.2025 року, за змістом якого, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль забрала дружина ОСОБА_3 .

Вказані рапорти працівників поліції за своїм правовим змістом є службовими документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази у своїй єдності та сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративні правопорушення, не вбачає будь-яких підстав сумніватися в їх необ`єктивності.

Наявні докази повністю узгоджуються між собою, поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та не спростовують правомірності дій інспектора поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення не вбачається.

Враховуючи характер адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку, є умисним та грубим порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, беручи до уваги особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.23,27,33-35, ч.1 ст.130, ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

1. Штраф сплатити на р/р: ГУК у Кіровоградській обл./ Кіров. Обл../ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37918230, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UA0011001.

Роз`яснити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання даної постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови, при примусовому виконанні постанови суду відділом державної виконавчої служби, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., а також витрати на облік зазначеного правопорушення.

2. Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Судовий збір сплатити на рахунок: ГУК у м. Києві/м Київ; код за , Банк отримувача Казначейство України ( ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001.

3. Відповідно до ст.317-1 КУпАП роз`яснити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

4. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом