Справа №585/2845/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Цвєлодуб Г. О.
Номер провадження 33/816/163/26 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює начальником пожежного депо с. Хмелів,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2025 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік за те що він, 15 червня 2024 року, о 20 год. 15 хв., в с.Хмелів Роменського району по вул. Роменській, керував автомобілем «ВАЗ », державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора або у медичному закладі у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

У діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення поза увагою судді залишилось, що протокол, складений відносно нього, має чисельні порушення, а саме, в ньому вказано два різних склади адміністративного правопорушення, за які передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП - порушення вимог як пункту 2.5 ПДР України, так і пункту 2.9. «а» ПДР, не зазначено дані щодо відеозапису та назви технічного засобу, на який здійснювалась фіксація подій та складання адміністративного матеріалу,

Таким чином, як зазначає апелянт, вказаний протокол, в силу вимог ст.ст. 19, 62 Конституції України, не може бути належним та допустимим доказом у даній справі на підтвердження його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, а інших належних доказів, які б з достовірністю свідчили про те, що він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, тобто являвся водієм та перебував у стані сп`яніння, та в цей час був зупинений працівниками поліції, матеріали справи не містять.

З врахуванням вказаного, апелянт вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції від 30 січня 2025 року прийнята без дотримання приписів ст.ст. 8, 19, 62 Конституції України, вимог ст.ст.7, 245, 252, 280, 283 КУпАП, правових позицій Верховного Суду, в наслідок чого його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому вказане судове рішення підлягає скасуванню як необґрунтоване, не вмотивоване та незаконне, а провадження у справі закриттю, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання призначене на 14 год. 30 хв. 09 січня 2026 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату не надсилав, а його захисник адвокат Цимбал В.І. просив здійснити апеляційний розгляд без їх участі, з додатковим зазначенням, що апеляційні вимоги вони підтримують та просять їх задовольнити.

А тому, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Захисник особи, яка притягується до відповідальності, також не з`явився, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, і свої доводи з цього приводу виклав у письмових поясненнях, які просив приєднати до матеріалів справи.

При цьому, за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні, було допитано інспектора СРПП Роменського РВП ОСОБА_2 як особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, який у своїх поясненнях зазначив, що у червні 2024 р здійснював патрулювання у складі групи патруля на території с.Хмелів Роменського району. По ходу патрулювання було помічено автомобіль «ВАЗ», який викликав підозру щодо небезпечного стилю керування водієм, його носило зі сторони у сторону, а тому водію було подано сигнал про зупинку. При перевірці особи водія, яким виявився ОСОБА_1 , у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння місці зупинки або у медичному закладі, на що він відмовився, а тому йому було роз`яснено права за ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та складено протокол за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП. Усі вказані події було зафіксовано на відеореєстратор та бодікамеру поліцейського і відеозапис долучено до матеріалів справи.

З врахуванням таких пояснень інспектора СРПП Роменського РВП, та інших, наявних у справі доказів, а саме, протоколу серії ААД№779227 від 15 червня 2024 року, який було складено відносно ОСОБА_1 та відеозапису, який працівники поліції долучили до адміністративного матеріалу, суддя суду першої інстанції і дійшов висновку про доведеність наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними, підтверджується те, що зупинка транспортного засобу «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 була пов`язана з тим, що його водій рухався не по визначені полосі ля руху, а його носило зі сторони у сторону. При встановленні особи водія - ОСОБА_1 , та під час спілкування з ним, у працівників поліції виникла підозра, що останній перебуває у стані сп`яніння за наявності певних ознак: різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода, що і стало підставою для пропозиції прийти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати до лікарні на огляд, від чого він відмовився.

Вказані обставини і стали підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу, тобто, за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме, за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора або у медичному закладі у встановленому законодавством порядку, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП, що знайшло своє чітке відображення в ньому, а тому доводи апелянта про те, що зазначений протокол містить дані про порушення ним п. 2.5 та п. 2.9 ПДР України, є надуманими та безпідставними.

При цьому, жодних порушень з боку поліцейських апеляційним судом встановлено не було, після складання протоколу ОСОБА_1 було оголошено його зміст, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про час, день та місце розгляду справи, запропоновано останньому підписати вказаний протокол та скласти в ньому свої пояснення чи заперечення, від чого останній відмовився.

Крім того, на спростування апеляційних доводів, апеляційний суд зауважує, що під час перегляду вказаного відеодоказу, не встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що працівниками поліції під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та під час спілкування з ним, було допущено порушення Закону України «Про Національну поліцію», чи недотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 №1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 № 1452/735, що б вказувало на те, для складання відносно останнього протоколу підстав не було.

Що стосується доводів апелянта про те, що у протоколі відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено відеозапис, то вони жодним чином не впливають на обґрунтованість врахування суддею при прийнятті оскаржуваного рішення вказаного доказу, при тому, що на підтвердження того, що він є підробним чи відображає події, до яких ОСОБА_1 не має жодного відношення, апеляційному суду доказів надано не було.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку, що адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 було складено незаконно, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин встановлено не було.

Таким чином, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення судді суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.