Справа № 347/125/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Крилюк М.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство за наступних обставин:

21 січня 2026 року приблизно о 21 годині 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 . Зокрема, він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, та вчинив дії, внаслідок яких останній було завдано фізичного болю та спричинено шкоду її психологічному здоров`ю.

Правопорушник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки. Причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи інших заяв до суду не подавав. Відомості про призначення справи до розгляду та дату судового засідання також були оприлюднені на офіційному вебсайті суду, що свідчить про належне інформування особи про розгляд справи.

З урахуванням положень чинного законодавства та зважаючи на відсутність поважних причин неявки, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши надані докази, у тому числі протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення потерпілої та інші долучені матеріали, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є повністю доведеною, а його дії правильно кваліфіковані як вчинення домашнього насильства психологічного характеру. Зібрані у справі докази є належними, допустимими та достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 736935 від 21.01.2026 року встановлено, що 21 січня 2026 року приблизно о 21 годині 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_2 . Зокрема, він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, та вчинив дії, внаслідок яких останній було завдано фізичного болю та спричинено шкоду її психологічному здоров`ю. Своїми умисними діями правопорушник порушив вимоги законодавства щодо недопущення домашнього насильства (а.с. 1).

Зазначений факт також підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: рапортом чергової частини (а.с. 2, 3), протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.01.2026 року (а.с. 4), копією термінового заборонного припису стосовно кривдника (а.с. 5), копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с. 6), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 7) та ОСОБА_2 (а.с. 8), рапортом працівника поліції (а.с. 11), а також відеозаписом з місця події (а.с. 12).

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд, відповідно до вимог статей 23 та 33 КУпАП, враховує характер і обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність (за наявними матеріалами справи), а також мету адміністративного стягнення, яка полягає у вихованні особи в дусі додержання законів України та запобіганні вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням наведеного, зважаючи на характер вчиненого правопорушення та ступінь вини, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір на користь Державного бюджету України у розмірі 665 грн 60 коп.

Керуючись статтями 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення та частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок гривень)

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. на користь Державного бюджету України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувач Державна судова адміністрація України).

Постанова суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М.І. Крилюк