Справа № 752/2377/26
Провадження №: 3/752/1798/26
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Вдовиченко О.О., за участю прокурора Козюри Р.О., захисника Ромашевської О.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від УСР в м. Києві ДСР НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обіймала посаду психолога ІІ категорії сектору ювенальної пробації м. Києві Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №112 від 26.01.2026, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду психолога ІІ категорії сектору ювенальної пробації м. Києві Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, будучи посадовою особою державного органу, відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 08.08.2024 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 09.09.2024 о 12:48 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) (далі - Декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнала свою вину та щиро розкаялась, пояснила, що не знала що потрібно подати декларацію після того як вона звільнилась, як тільки їй про це сказали, вона відразу подала, строк пропустила лише на день.

Прокурор підтримав протокол та просив визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Захисник Ромашевська О.В. просила закрити провадження у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 думку прокурора та захисника, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України від 10.10.2023 № 815/к «Про кадрові питання» ОСОБА_1 призначено на посаду психолога ІІ категорії сектору ювенальної пробації м. Києві Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 16.10.2023.

Наказом Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України від 30.07.2024 № 591/К «Про кадрові питання» ОСОБА_1 звільнено з посади психолога ІІ категорії сектору ювенальної пробації м. Києві Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 08.08.2024.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» державний орган - це орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.

Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 03.01.2023 № 200-03/98-23 адресованого до Державної установи «Центр пробації», Державна установа «Центр пробації» в межах компетенції реалізує від імені держави управлінські функції у сфері виконання покарань, а отже є державним органом в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», а його посадові та службові особи - суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Пунктом «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що посадові та службові особи інших державних органів, у тому числі Фонду соціального страхування України та Пенсійного фонду, органів влади Автономної Республіки Крим є суб`єктами на яких поширюється дія даного Закону.

Визначення поняття «посадові особи» та «службові особи» в рамках підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 3 Закону наведено у пункті 25 розділі ІІ Роз`яснень щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 викладених у «Базі знань» на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Так, під «посадовими та службовими особами інших державних органів» слід розуміти працівників державних органів, які здійснюють функції представників влади або обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов`язків) відповідного працівника.

До представників влади належать, зокрема, працівники державних органів, які наділені правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними і фізичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво»).

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в різному обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, їхніх заступників, керівників відділів підприємств тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Щодо інших працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування або технічні функції, то їх можна визнати посадовими чи службовими особами лише за умови, що разом із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції (обов`язки).

Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Офіційний веб-сайт Державної установи «Центр пробації» (посилання - https://www.probation.gov.ua/) у розділі «Персоналу пробації - До уваги суб`єктів декларування - Корисна інформація» містить інформування, що вапараті обласних філій Центру пробації суб`єктами декларування є начальник філії та його заступник, начальник сектору бухгалтерського обліку та звітності, провідні фахівці (інспектора) та фахівці (інспектор) філії, крім посадпровідного фахівця сектору бухгалтерського обліку та звітності, провідних фахівців (фахівця, інспектора) з документального забезпечення (діловода) та кадрової роботи, провідного фахівця філії з питань запобігання корупції, цивільної оборони, мобілізації та охорони праці, а також в галузі інформаційних технологій, оскільки в їх посадові обов`язки не входять завдання та функції уповноважених органів з питань пробації в сфері виконання покарань та здійсненням нагляду за засудженими.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду провідного психолога ІІ категорії сектору ювенальної пробації м. Києві Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, будучи посадовою особою Державної установи «Центр пробації», є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 23.07.2021 № 448/21 «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру.

Відповідно до розділу II вказаного порядку суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Пунктом 2 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог:декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - протягом 30 днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Відповідно до Роз`яснення Національного агентства щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Абзацом 4 частини 27 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Отже, ОСОБА_1 , 08.08.2024 припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі, не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного Кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися рокам, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто упродовж періоду часу з 00:00 годин 09.08.2024 по 23:59 годин 07.09.2024 ОСОБА_1 була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала Декларацію ідентифікатор документа -23697902-f7d5-425b-ab98-cddd4626def1, лише 09.09.2024 о 12:48, а отже не своєчасно.

За частиною першою статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняла ОСОБА_1 за період з 09.08.2024 по 10.09.2024 остання розпочала вчиняти дії направлені на заповнення/перегляд розділів документа - 23697902-f7d5-425b-ab98-cddd4626def1 - лише 09.09.2024. Дата реєстрації у Реєстрі - 25.01.2024.

Під час надання пояснення ОСОБА_1 повідомила, що вона ознайомлена з вимогами, заборонами та обмеженнями встановленими Законом України «Про запобігання корупції». Несвоєчасне подання нею декларації пояснює тим, що остання у зазначений період перебувала у хворобливому стані, проте жодних відповідних довідок з медичних установ чи висновків лікаря надано не було, що не підтверджує пояснення ОСОБА_1 . Також наступними причинами остання зазначила початок військових дій зі сторони країни-агресора, що призвели до емоційних переживань та страждань, а також тривалий період відключення електропостачання у будинках для населення.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого нею діяння (дії або бездіяльності).

Виходячи із диспозиції частини 1 статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом України «Про запобігання корупції», призвела до порушення даного Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 3663 Кримінального кодексу України. Суб`єкт декларування, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 пояснень поважні причини, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного подання нею Декларації відсутні.

Отже, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати Декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, не встановлено.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язана неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, 08.08.2024 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 09.09.2024 о 12:48 несвоєчасно, без поважних причин подала Декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.

Крім того, суд враховує ступінь суспільної небезпеки внаслідок несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, з урахуванням мети запровадженого механізму електронного декларування.

Зокрема, метою декларування є забезпечення можливості об`єктивного фінансового контролю за майновим станом осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.

У свою чергу, здійснення фінансового контролю здійснюється шляхом здійснення перевірок достовірності декларацій антикорупційними органами, проведення стосовно службовців моніторингу способу їх життя з метою перевірки відповідності рівня життя задекларованим майну та доходам.

З огляду на це, несвоєчасне подання декларації після звільнення з пропуском терміну на один день не свідчить про намір суб`єкта декларування приховати від антикорупційних органів інформацію про свій майновий стан.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до окремих складів адміністративних правопорушень положень ст.22 КУпАП закон не містить.

Вирішуючи питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність та відсутність обставин, що її обтяжують.

Суд зазначає, що обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Такий вид адміністративного стягнення буде мати достатній вплив на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення і дозволить запобігти вчиненню нею в подальшому нових правопорушень.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю вчиненого діяння на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись відносно неї усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Вдовиченко