Справа №295/40/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , УБД, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

26.12.2025 о 17 годині 57 хвилин у м. Житомирі по вул. Тараса Бульби-Боровця, 33, ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mazda, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року. При цьому ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП згідно з постановою серії ЕПР1 № 4942341 від 11.06.2025, чим своїми діями останній порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що він рухався з м. Житомира до м. Києва, керуючи автомобілем, який мав намір передати волонтерам. Просив закрити провадження у справі, оскільки рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП на даний час перебуває на розгляді Сьомого апеляційнго адміністративнго суду, на підтвердження чого надав відповідні документи, зокрема ухвалу про витребування судом апеляційної інстанції з Брусилівського районного суду Житомирської області адміністративної справи № 275/967/25.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши долучений до протоколу диск із відеофайлами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі освідченні водія відповідної категорії, повторно протягом року.

Згідно з вимогами п. 2.1. а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 551547 від 26.12.2025; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6416068 за ч. 1 ст. 122 КУпАП; довідкою ВАП УПП в Житомирській області про притягнення ОСОБА_2 до адміністратвиної відповідальсності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4942341 від 11.06.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відтвореним відеофайлом, відтвореним відеофайлом, на якому зафіксовано рух транспортного засобу Mazda, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , після зупинки якого водій зазначив, що позбавлений права керування т/з у 2021 році, в послідуючому водійське посвідчення не отримував, а також іншими матеріалами справи.

У рапорті від 26.12.2025 поліцейський УПП в Житомирській області ДПП Шостак О. виклав інформацію про те, що у графі 7 протоколу серії ЕПР1 № 551547 міститься описка, правильним просив вважати, що ОСОБА_2 керував автомобілем, не маючи права керування транспортними засобами, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинене повторно протягом року, оскільки він 11.06.2025 він притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова серії ЕПР1 № 6416068) та на водія складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП серії ЕПР1 № 551547.

Зібрані докази, на переконання суду, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, є належними та допустимими, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Стосовно доводів ОСОБА_2 про відсутність у вказаному випадку повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з усталеною судовою практикою при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, саме постанова про притягнення до адміністративної відповідальності свідчить про те, що особа, раніше вже вчиняла аналогічне правопорушення та керувала транспортним засобом, незважаючи на те, що позбавлена такого права судовим рішенням.

Водночас постанова поліцейського про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути визнана такою, що має преюдиціальне значення, оскільки не є судовим рішенням.

Натомість така постанова про притягнення до адміністративної відповідальності оцінюється судом як певний доказ, який дозволяє визначити правову кваліфікацію дій особи, яка будучи позбавленою права керування транспортним засобом на підставі судового рішення, свідомо його не виконує та повторно керує транспортним засобом.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП не передбачає, що повторні дії особи, щодо порушення вимог про заборону керування транспортним засобом повинні бути вчинені саме після того, як ця особа буде притягнута до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним наявність у матеріалах справи доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки, як повторність і доводи ОСОБА_2 та надані ним документи вказаний факт не спростовують.

Суддя неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі наявні у справі докази, дійшов висновку, що своїми діями/бездіяльністю ОСОБА_2 порушив пункти 2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, вина особи доведена повністю поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортним засобом.

З огляду на те, що суду не надано доказів належності правопорушнику на праві власності транспортного засобу, суд не вважає за можливе застосувати додаткове стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 126, 130, 283 - 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.