Дата документу 19.02.2026Справа № 554/9181/20
Провадження № 3-в/554/3/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Микитенка В.М.,

за участю: секретаря - Ул`яненка Д.С.,

розглянувши подання начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,

про звільнення від відбування адміністративного стягнення, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови Октябрського (зараз Шевченківського) районного суду м. Полтави від 02.10.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб,

в с т а н о в и в:

16.01.2026 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло подання начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відносно ОСОБА_1 про звільнення від відбування адміністративного стягнення, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови Октябрського (зараз Шевченківського) районного суду м. Полтави від 02.10.2020 року про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб та у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення, оскільки ОСОБА_1 з 04.01.2022 року по теперішній час продовжує перебувати на лікуванні в ДФ «СЗНПД» ДУ «ІСП МОЗ України» за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко 84 на підставі ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22.11.2021 року щодо застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до вищевказаного закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом.

У судове засідання сторони не з`явилися, будучи повідомленими про день та час слухання справи, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Октябрського (зараз Шевченківського) районного суду м. Полтави від 02.10.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Постанова суду від 02.10.2020 року набрала чинності 13.10.2020 року, звернута до виконання, проте не виконана уповноваженим органом.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22.11.2021 року до ОСОБА_1 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

До того ж, в ухвалі суду зазначено відомості про перебування ОСОБА_1 з 2014 року на диспансерному нагляді в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Згідно із ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 326 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.

Не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення (ч. 1 ст. 303 КУпАП).

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст.80КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію права, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

З часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, минуло більше п`яти років.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно звільнити від відбування стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення на підставі ст. 8 Конституції України.

Керуючись ст. 303, 304, 326 КУпАП, ст. 80 КК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб за ст. 173 КУпАП згідно з постановою Октябрського (зараз Шевченківського) районного суду м. Полтави у справі № 554/9181/20 (3/554/2135/2020) від 02.10.2020 року, у зв`язку із закінченням строків давності її виконання.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Суддя: Віталій МИКИТЕНКО