П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, що надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце роботи, посада: ТОВ "Еліт Дім", рієлтор, -

за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

06.12.2025 року о 04год. 05хв. в м.Ужгород, вул.Тиводара Легоцького, 58, гр. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

До початку судового засідання захисником ОСОБА_1 адвокатом Глеба П.О. через підсистему електронний суд подано заперечення на протокол про притягнення його підзахисної до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. У вказному запереченні адвокат зазначає, що ОСОБА_1 свою вину не визнає та просить закрити провадженну справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, чи передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, обов`язковою ознакою даного правопорушення є саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Натомість зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, можна встановити, що працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 яка знаходилась біля автомобіля Toyota Aygo, державний номерний знак НОМЕР_2 . Вищезазначене авто знаходилось в нерухомому стані, двигун вимкнений. Працівники поліції повідомляють, що у ОСОБА_1 під час спілкування виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Разом з тим, ОСОБА_1 , розуміючи безпідставність таких припущень працівників поліції, усвідомлюючи, що вона не керувала вищевказаним транспортним засобом, та як наслідок не є суб`єктом відповідальності в інкримінованому правопорушенні на законних підставах відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння. Відтак, доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 саме 06.12.2025 року о 04 год. 05 хв. автомобіля Toyota Aygo, державний номерний знак НОМЕР_2 , матеріали справи не містять.

Також зазначає, що в протоколі серії ЕПР1 №533060, складеному 06 грудня 2025 року вказано, що правопорушення передбачене частиною першою (1) статті 130 КУпАП, вчинено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Хоча, як вбачається з паспорту ОСОБА_1 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, вважає за необхідне врахувати фактичні обставини складання протоколу відносно громадянки ОСОБА_1 . Так згідно протоколу серії ЕПР1 № 533060, складеному 06 грудня 2025 року працівниками поліції вказано, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом о 04 год. 05 хв. Натомість відеозапис, що долучений до матеріалів справи починається о 04 год. 29 хв. Очевидно є помилковість та непослідовність в діях працівників поліції при складанні даного протоколу, оскільки долучений відеозапис до матеріалів не містить фактичного початку спілкування між ОСОБА_1 та працівниками поліції, які застосовуючи силу, утримуючи руку ОСОБА_1 привели її до автомобіля Toyota Aygo, державний номерний знак НОМЕР_2 , де почали з нею спілкування зі звинувачень у керуванні авто з порушенням ПДР та (без увімкненої підсвітки номерного знаку) та з ознаками алкогольного сп`яніння. Відтак, ні протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 533060, ні долучений відеозапис до матеріалів справи, не містять обставин щодо осіб, які перебували 06.12.2025 року в автомобілі Toyota Aygo, державний номерний знак НОМЕР_2 під час його руху.

З урахуванням вищевказаного очевидним є факт недоведеності обставин, на які посилаються працівники патрульної поліції в протоколі про адміністративне правопорушення та наявність обставин які унеможливлюють суд встановити істину в інкримінованому праворушенні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечувала. повідомила, що не керувала транспортним засобом, а працівник поліції насильно привів її до машини, звинувативши у вчиненні правопорушення. На вимогу показати відеозапис керування нею транспортним засобом - відмовили. У зв`язку з неправомірними діями працівників поліції відмовилась виконувати їх вимоги, зокрема й пройти огляд на стан сп`яніння.

Захисник підтримав доводи викладені ним у письмовому запереченні та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота , порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Відповідно до положень ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З системного аналізу наведених норм випливає, що поліцейський за наявності достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, пропонує водію пройти огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку відмови від проходження такого огляду водію пропонується пройти огляд в закладі охорони здоров`я. При цьому проведення огляду водія фіксується за допомогою технічних засобів відеозапису або ж у присутності двох свідків.

З матеріалів справи, зокрема відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, однак, вона відмовилася.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім відеозапису з боді-камери поліцейського, також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533060 від 06.12.2025 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6288299 від 06.12.2025 року за ч.1 ст.121-3 КУпАП, рапортом поліцейського від 06.12.2025 року, розпискою про залишення транспортного засобу на зберігання, яке ОСОБА_1 підписати відмовилась.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 та її захисника про відсутність факту керування транспортним засобом, оскільки на дослідженому відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції оголосив ОСОБА_1 підстави зупинки транспортного засобу, а саме, - не освітлений номерний знак. Також на відеозаписі працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що вона не виконала вимогу про зупинку транспортного засобу та продовжила рух і зупинилась лише прибувши на місце призначення - двір будинку в якому проживає. Після зупинки транспотрного засобу працівники поліції поспілкувавшись зі ОСОБА_1 повідомили, що у неї наявні ознаки сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння від якого остання відмовилась. Вказаний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Також безпідставними є доводи захисника про незаконність протоколу про адміністративне правопорушення через зазначення невірної дати народження ОСОБА_1 , оскільки як встановлено в судовому засіданні, у водійському посвідченні ОСОБА_1 , яке вона пред`явила для встановлення її особи, вказана дата народження, що відповідає даті вказаній у протоколі про адміністративне правопорушення - 04.11.1971.

Переконливих доводів, які були б підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не наведено і при розгляді справи не встановлено. Не встановлено також істотних порушень норм КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, судом досліджено та перевірено доказами обставини, які беззастережно свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Відтак суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушила пункт п.2.5 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчинених нею правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне, з урахуванням санкцій ч.1 ст.130 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.23, 36, 126,130,251,252,283-285,287-294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник