Справа № 752/1936/26
Провадження №: 3/752/1663/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 січня 2026 року близько 20:30, за адресою: АДРЕСА_1 ,вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: намагався вдарити, хапав за одяг, словесно ображав, погрожував, принижував, чим завдав шкоди фізичному та психологічного здоров`ю у вигляді головному болю, відчуття небезпеки, тривоги, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що08 січня 2026 року між ним та батьком виник конфлікт, під час якого долучилась мати. Під час сварки були словесні образи між ним та матір`ю, насильства фізичного характеру щодо матері не застосовував. Пізніше конфлікт переріс у застосування фізичного насильства щодо нього зі сторони батька. В цей час він попросив свою дівчину, яка разом з ним проживає, викликати поліцію. Коли приїхала поліція, конфлікт закінчився.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, 08 січня 2026 року між нею та сином відбувся словесний конфлікт в ході якого син висловлювався нецензурною лайкою. Під час сварки син кидав предмети в неї, хапав її одяг, погрожував, розмахував руками та ногами, намагаючись вдарити. Вона злякалась. Чоловік намагався її захистити, повалив сина на ліжко та тримав, щоб той заспокоївся. В цей час вона викликала поліцію для припинення домашнього насильства, оскільки хвилювалась за здоров`я свого чоловіка, якому 72 роки.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що в квартирі по АДРЕСА_2 проживає разом із своїм хлопцем ОСОБА_1 та його батьками. 08 січня 2026 року вона знаходилась в кімнаті та початку конфлікту не бачила. Коли вийшла з кімнати, побачила в коридорі конфлікт між ОСОБА_4 та його батьком. Потім вона пішла в кімнату за мобільним телефоном, а коли повернулась побачила як конфлікт із коридору перетік в батьківську кімнату. В цей час побачила як ОСОБА_1 лежав на ліжку та словесно ображав матір, а батько в цей час тримав його. Цей момент конфлікту вона зафіксувала на мобільний телефон. Поліцію викликала мати ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Нечай Р.В. у судовому засіданні просив закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказав, що згідно матеріалів справи вбачається, що конфлікт відбувся між ОСОБА_1 та батьком. Під час конфлікту батько застосовував насильство по відношенню до ОСОБА_1 . З боку ОСОБА_1 насильства не було. Протокол про адміністративне правопорушення складено виключно на підставі недостовірних пояснень потерпілої.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 743269 від 08.01.2026; копію рапорту про прийняття заяви про вчинення адміністративного правопорушення від 08.01.2026; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 08.01.2026; терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 482279 від 08.01.2026; відеозапис з місця події, а також пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не вчиняв домашнього насильства та не спричиняв шкоди здоров`ю потерпілої спростовуються наявними в матеріалах справи документами, в тому числі послідовними поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , підстав недовіряти яким та вважати недостовірними у суду немає.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст.173-2, ст. 221, ст. 283-285, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман