ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1892/25 Номер провадження 33/814/280/26Головуючий у 1-й інстанції Морозовська О. А. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого монтажником ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Згідно з постановою судді, 10 травня 2025 року о 17 годині 57 хвилин в м. Миргород по вул. Миколи Філянського, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6810. Результат становить 1,43 проміле (тест № 1512). Водій від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку з чим всі наступні дії поліцейських по проведенню огляду на стан сп`яніння та здобуті у справі докази є неправомірними за принципом «плодів отруйного дерева».

Зазначає, що працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, після його проходження на місці зупинки, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Вказує, що огляд на стан сп`яніння працівниками поліції був проведений за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager, який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, оскільки він відсутній у державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволенні до застосування на території України.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, до приміщення Полтавського апеляційного суду не з`явився, клопотань, заяв про відкладення судового засідання не надавав. Від адвоката Яковенка Г.М. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності останнього та ОСОБА_1 ..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.

За приписами пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326261 від 10.05.2025 року;

роздруківка з газоаналізатора Drager Alcotest 6810, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,43% проміле;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, та зазначено результат 1,43%;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння;

відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції.

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковано правильно.

Дані висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі спростовані не були.

В суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Із наявного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 10 травня 2025 року на місці зупинки проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, з результатом погодився та підписав без жодних зауважень.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами проведеного тесту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,43% проміле. Цей результат ОСОБА_1 не оспорював, про що свідчить його власноручний підпис у цій роздруківці, а також у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом огляду згоден».

Окрім того, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Як убачається з відеозапису, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та повідомлено, що причиною зупинки є несправність транспортного засобу, а саме: заднього правого стоп-сигналу. При цьому, в ході спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на що він у висловив бажання проходити огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest. За результатами тестування за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки, показники вказаного тесту склали 1,43% проміле алкоголю, щодо якого ОСОБА_1 жодних зауважень не висловлював, погодився із результатами огляду. Більше того, з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв. На проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 не наполягав.

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставність зупинки керованого ОСОБА_1 транспортним засобом не може розглядатись як обставина, яка виключає його вину в скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є безумовною підставою для застосування правового принципу щодо «отруйності плодів отруйного дерева».

При цьому жодних заперечень чи незгоди з фактом безпідставної, на його думку, зупинки, водій ОСОБА_1 працівникам поліції не висловлював. До того ж, факт несправності стоп-сигналу, що і стало підставою для зупинки, зафіксовано на бодікамеру.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що саме по собі твердження про безпідставність зупинки транспортного засобу не може розглядатись як достатня та самостійно підстава для закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в силу п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зауваження апелянта про висловлення незгоди з результатами огляду, на переконання суду апеляційної інстанції, є голослівними та не узгоджуються з наявними матеріалами справи.

Так, водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат якого склав 1,43‰ проміле. Заперечень щодо результатів огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не виказував, жодних наполягань з боку водія щодо проходження такого огляду на стан сп`яніння в медичному закладі висловлено не було, що фактично свідчить про згоду особи з результатами огляду, що і стало підставою для складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції забезпечено та дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за його згодою, як того вимагають положення статті 266 КУпАП.

Що стосується тверджень апелянта про здійснення освідування ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, то вони є надуманими.

Так, положеннями п.п.1, 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, унормовано, що за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є алкотестер - прилад для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу повітря, яке вона видихає.

Згідно з наказом МОЗ України від 10 лютого 2010 року №95 прилад електродіагностичний "Alcotest 6810" внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України та дозволено для застосування в медичній практиці.

Відповідно до положень Закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Пунктом 1ст.17 вказаного Закону України передбачено, що законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Водночас законом не встановлено вимог до законодавчого регулювання засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають у експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Таким чином, газоаналізатори виробництва компанії «Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина», що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, що узгоджується зі змістом повідомлення заступника генерального директора ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів".

Отже, прилад «Drager Alсotest 6810», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, дозволений МОЗ та має свідоцтво про державну реєстрацію.

Враховуючи зазначене апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, та його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко