ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 30.12.2025 року об 11:44 год. перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 85, здійснив в магазині Аврора ТОВ «Вигідна покупка» дрібну крадіжку товару: 2 дезодоранти та 2 шампуні на суму збитку без НДС 556,61 грн., чим скоїв дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Розглянув протокол про адміністративне правопорушення, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді. Водночас в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_1 у дрібному викраденні чужого майна повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Крім того, його вина також підтверджується матеріалами справи, що досліджені судом, а саме: рапортом, протоколом прийняття заяви від 14.01.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.01.2026 року, ОСОБА_3 від 14.01.2026 року, ОСОБА_1 від 14.01.2026 року, довідкою про вартість товару, довідкою про встановлення особи та диск.

Таким чином належна оцінка вищенаведених доказів в їх сукупності, що дослідженні в судовому засіданні, дає підстави суду дійти висновку, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт викрадення ОСОБА_1 чужого майна на суму 556 грн. 61 коп., шляхом крадіжки. Отже вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, повністю доказана зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , суд вважає, що достатнім і необхідним для його виправлення, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень є накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст. ст. 51, 280, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 51 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімуму доходів громадян, у сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/1212/26

Номер провадження №3/522/1240/26

Головуючий суддя Русєва А.С.