Справа № 344/2552/26
Провадження № 3/344/1099/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН невідомий, за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 03 лютого 2026 року о 09 годині 33 хвилин по вулиці Коновальця, 221, у місті Івано-Франківськ неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 328 I» н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП, вину у вчиненні вказаного правопорушенні визнав та вказав, що їхав в автомобілі з мамою, однак через її погане самопочуття сів за кермо. Вказане в судовому засіданні підтвердила матір.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.2 ст. 126 КУпАП, за якою складено протокол.

Матеріали провадження також не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Відповідно до ч.2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила дорожнього руху та є обов`язковими для виконання.

Згідно з вимогами п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 126 КУпАП, повністю доведена:

даними що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №581851 від 03.02.2026 року, у якому ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.1а ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП;

долученим до матеріалів справи відеозаписом, на якому відображені події які підтверджують обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно довідки інспектора ВАП УПП в Івано-Франківській області ДПП старшого лейтенанта поліції І.Мазуранчик, станом на 04.02.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не видавалося.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Таким чином дії неповнолітнього ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст.126 КУпАП, як керування транспортним засобом, без права керування таким транспортним засобом.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою,другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст.9 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2017 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Відповідно до статті 22 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33, 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

За вищевикладених обставин суд дійшов до висновку про призначення неповнолітньому ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП на загальних підставах в межах санкції даної статті, оскільки на думку суду, саме таке стягнення є необхідним та достатнім для досягнення передбаченою статтею 23 КУпАП мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст. 126, ст.ст. 36, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 5 гривень 60 копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іванна КОВАЛЮК