Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6672/25
Провадження №: 3/332/151/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Завіновська А.П., за участю захисника Шубіна О.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 12.12.2025 о 09-40 год. у м. Запоріжжі по вул. Скворцовій, б. 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явився, надав повноваження на захист його інтересів в суді адвокату Шубіну О.П.

З урахуванням вказаних обставин, розгляд справи здійснено у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

06.01.2026 року захисник Шубін О.П. подав клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що працівником поліції до початку складання протоколу не було роз`яснено ОСОБА_1 обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та правові наслідки відмови від проходження такого огляду.

У судовому засідання захисник адвокат Шубін О.П. підтримав клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Працівник поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного закладу та в медичному закладі, на що останній відмовився.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із викладеного слідує, що під час розгляду справи законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема, накладення стягнення у виді штрафу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі по тексту - Інструкція), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

При цьому, пунктами 6, 7 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи з пункту 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З наведеного слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі є невід`ємною складовою освідування водія і поліцейський зобов`язаний запропонувати йому пройти такий медичний огляд, а в разі незгоди зафіксувати відмову.

Отже, відмова особи від проходження такого огляду, як об`єктивна ознака правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, може мати місце лише при наявності відмови особи від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу і у відповідному закладі охорони здоров`я (тобто двох складових об`єктивної сторони правопорушення).

Як вбачається з відеозапису долученого до матеріалів справи, працівник поліції проводячи огляд багажного відділення транспортного засобу, який перебував під керуванням ОСОБА_1 , раптово пропонує пройти останньому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер і лише після цього називає ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому, працівником поліції не було роз`яснено останньому можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а на запитання ОСОБА_1 щодо порядку проходження такого огляду працівник поліції роз`яснює водію, що він може пройти огляд або не проходити такий огляд (09:46 год.).

Отже, вказаний відеозапис не містить даних про те, щоб працівник поліції пропонував ОСОБА_1 , пройти огляд у закладі охорони здоров`я, а таким чином наявності в діях останнього усіх складових об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу і у відповідному закладі охорони здоров`я).

При цьому, розяснення працівника поліції про можливість проходження огляду на стан спяніння або його не проходження суперечить п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, долучені до матеріалів справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, письмові докази, зокрема рапорт працівника поліції щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі та письмове направлення для огляду на стан сп`яніння до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, є такими, що суперечать наведеному вище відеозапису.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv.theUnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, слід закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях останнього.

Керуючись ст. 130 ч. 1, п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, суддя

постановила:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.П. Завіновська