Номер провадження: 33/813/280/26
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2025 року, що складає 605, 60 гривень,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №479499 від 10.10.2025 вбачається, що 10 жовтня 2025 року о 13:35 год., за адресою: м. Одеса, вул. Філатова 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI A7» ДНЗ НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року. За таких обставин, особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.1.а «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років; стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2025 року, що складає 605,60 гривень.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження по праві про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що в наявних матеріалах справи відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «AUDI A7» ДНЗ НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року, мотивуючи тим, що розгляд справи здійснювався без повідомлення та виклику ОСОБА_1 , судові повістки засобами поштового зв`язку або у формі смс-повідомлення йому не направлялись.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити його з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи міститься роздрукована судова повістка про виклик ОСОБА_1 від 27 жовтня 2025 року в судове засідання, призначене на 03 листопада 2025 року на 10:50 (а.с.9).

Проте в матеріалах справи відсутні відомості про вручення вищезазначеної судової повістки.

Крім того суд апеляційної інстанції зауважує, що розгляд справи відбувся 07 листопада 2025 року, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо вжитих заходів судом першої інстанції з метою сповіщення ОСОБА_1 .

Таким чином, матеріали справи не містять доказів сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи, призначений на 07 листопада 2025 року.

Враховуючи матеріали справи, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року.

16 лютого 2026 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням захисника Грігорової Г.Л. на лікарняному.

16 лютого 2026 року адвокат Грігорова Г.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я, викликаним перепадами тиску.

Розглянувши заяви про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у їх задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд ніяким чином не обмежує учасників справи, оскільки останні скористались своїм правом на оскарження судового рішення в апеляційному порядку, скористались правом на захист, у встановленому законом порядку своєчасно повідомлялись про час і місце розгляду справи та надавали пояснення щодо справи.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України. Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до правил організації ефективного кримінального судочинства, яке є найбільш наближеним до розгляду справ про адміністративні правопорушення, затверджених Рішенням Ради суддів України № 71 від 26 жовтня 2018 року, Рішенням Ради суддів України № 14 від 28 лютого 2020 року учасник судового провадження, який не може з`явитися у судове засідання, зобов`язаний негайно, але не пізніше, ніж за 24 години до чергового судового засідання, повідомити про це суд, а відповідальна особа суду повідомляє про це інших учасників кримінального провадження з метою економії процесуального часу.

Крім того Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає необхідним застосувати аналогію права, а саме ст. 336 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

Таким чином, адвокатом Грігоровою Г.Л. не жодних доказів на підтвердження перебування на лікарняному для перенесення судового засідання, а також не було реалізоване її право прийняти участь в судовому засідання у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що адвокат Грігорова Г.Л. неодноразово подавала заяви про перенесення розгляду справи, а саме:

- 07 січня 2026 року адвокат Грігорова Г.Л. подала клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 12 січня 2026 року на іншу дату, у зв`язку з тим, що адвокат буде брати участь у іншому судовому засіданні у Томашпільському районному суді Вінницької області 12 січня 2026 року о 10:10 (а.с.29-31);

- 12 січня 2026 року адвокат Грігорова Г.Л. подала заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 12 січня 2026 року, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному (а.с.32-37);

- 02 лютого 2026 року адвокат Грігорова Г.Л. подала клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 02 лютого 2026 року о 10:00 у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 до 06 лютого 2026 року перебуває поза межами Одеської області. Крім того у вказаній заяві адвокат Грігорова Г.Л. зазначила, що у період з 09 по 13 лютого 2026 року перебуватиме у відпустці.

З урахуванням відомостей про відпустку адвоката Грігорової Г.Л. розгляд справи було відкладено на 16 лютого 2026 року о 09:45.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що неодноразові подання ОСОБА_2 клопотання про відкладення розгляду справи свідчать про зловживання своїми правами, свідоме затягування розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасника справи та його адвоката, на підставі доводів, викладених в скарзі, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, чи керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і що таке керування є повторним протягом року.

При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №479499 від 10.10.2025 (а.с. 1);

- довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія з якої вбачається, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 10.10.2025, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував посвідчення водія (а.с.4);

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення з якої вбачається, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 10.10.2025, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП 03 жовтня 2025 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5856943, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с.5);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5856943 від 10.10.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с.3),

- відеозаписами, що є додатком до протоколу (а.с. 6).

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.5 ст.126 КУпАП.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в наявних матеріалах справи відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «AUDI A7» ДНЗ НОМЕР_1 , то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і що таке керування є повторним протягом року.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано як працівник поліції ознайомлює ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Проте із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №479499 від 10.10.2025 вбачається, що 10 жовтня 2025 року о 13:35 год., за адресою: м. Одеса, вул. Філатова 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI A7» ДНЗ НОМЕР_1 та став учасником ДТП, при цьому не маючи права керування транспортним засобом, повторно протягом року. За таких обставин, особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.1.а «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ч.5 ст.126 КУпАП

19 січня 2026 року у судовому засіданні було з`ясовано, що 10 жовтня 2025 року відбулося ДТП, одним із учасником якого став водій транспортного засобу «AUDI A7» ДНЗ НОМЕР_1 . Також було встановлено, що за наслідками ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 .

За даними веб-порталу «Судова влада України» було встановлено, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, який було складено відносно ОСОБА_3 проводився Київським районним судом у справі за єдиним унікальним номером 947/40075/25.

За результатами розгляду справи №947/40075/25 було ухвалено постанову Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2025 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Стягнено ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2024 року, що складає 605,60 гривень.

В описовій частині вказаної постанови зазначено, що з протоколу серії ЕПР1 № 479471 від 10.10.2025 встановлено, що 10 жовтня 2025 року о 13:35 год., за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, біля будинку № 1, водій ОСОБА_3 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керував автомобілем марки «LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE», номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимоги світлофору (заборонений червоний або миготливий) та допустив зіткнення із автомобілем марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , а також зіткнення з автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4

02 лютого 2026 року було встановлено, що згідно із інформацією АСДС КП «Д-3» на розгляді у судді Одеського апеляційного суду Карташова О.Ю. перебуває справа про адміністративне правопорушення №947/40075/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП. Судом апеляційної інстанції встановлено, що у справі про адміністративне правопорушення №947/40075/25про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 є потерпілою особою. Тому для повного та всебічного розгляду справи судом визнано за необхідне витребувати для ознайомлення матеріали справи про адміністративне правопорушення №947/40075/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП.

Під час ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення №947/40075/25 судом апеляційної інстанції встановлено наявність письмових пояснень ОСОБА_1 щодо подій, які мали місце 10 жовтня 2025 року.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що «10 жовтня 2025 року я, ОСОБА_1 , приблизно о 14:00 годині, керуючи транспортним засобом «AUDI», НОМЕР_1 по вулиці Люстдорфська дорога в бік вулиці Толбухіна, під`їжджаючи до перехрестя пл. Толбухіна/Люстдорфська дорога зупинився на заборонений сигнал світлофора. Після того як сигнал світлофора переключився на зелений, а саме дозволяючий рух, виїжджаючи на перехрестя даних вулиць з лівого боку вилетів на заборонений сигнал світлофору автомобіль RANGE ROVER НОМЕР_2 та здійснив зіткнення з моїм транспортним засобом та транспортним засобом «BMW», НОМЕР_3 , внаслідок чого мій транспортний засіб зазнав значних пошкоджень, а саме: повністю пошкоджена передня частина автомобіля, лобове скло, водійське скло, передня ходова частина, переднє крило, лобове скло».

Таким чином, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , які були надані стосовно подій, які мали місце 10 жовтня 2025 року, можна дійти висновку, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A7» ДНЗ НОМЕР_1 , а тому посилання скаржника про недоведеність факту керування ОСОБА_1 , вищезазначеним транспортним засобом 10 жовтня 2025 року є безпідставними.

Крім того у судовому засідання, яке відбулось 19 січня 2026 року, адвокат Грігорова Г.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначила, що закінчились строки для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому адміністративне провадження підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, складений 10 жовтня 2025 року, розгляд справи в суді першої інстанції відбувся 07 листопада 2025 року.

Тобто, на час розгляду справи у суді першої інстанції, строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.

Таким чином, дана обставина виключає можливість закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік