Номер провадження: 33/813/438/26
Номер справи місцевого суду: 509/1825/23
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Конова Людмила Миколаївна, на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року та 21 червня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року адміністративні справи №509/1825/23 та №509/1826/23 відносно ОСОБА_3 за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та за ч.1 ст.130 КУпАП були об`єднані в одне провадження та присвоєно справі №509/1826/23.

Також вищезазначеною постановою суду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також з нього стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 червня 2023 року виправлено описку, допущену у постанові Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року, по справі №509/1825/23, а саме викладена резолютивна частина постанови суду у наступній редакції:

«Об`єднати в одне провадження справу №509/1825/23 та справу №509/1826/23, під одним номером: справа №509/1825/23.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40 800, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення».

Відповідно до адміністративних матеріалів, 02 квітня 2023 року о 19 год. 11 хв., водій ОСОБА_5 керував мопедом HONDA, б/н, по вул. Степова 12 у с. Сухий Лиман Одеського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. При цьому, був позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 та п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена за ч. 5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 16.01.2026 року (тобто майже через 3 роки після винесення оскаржуваних постанов) ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат Конова Л.М., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2024 року та від 21 червня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.41-45).

Також в апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанов суду першої інстанції від 15 травня 2023 року та від 21 червня 2023 року, посилаючись на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про те, чи були причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанов поважними, Одеський апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

В свою чергу, на обґрунтування поважних причин ОСОБА_6 та його захисник Конова Л.М. посилаються на те, що копій протоколів про вчинення адміністративного правопорушення від 02 квітня 2023 року серії ААД №164230 та серії ААД №164223 ОСОБА_6 не отримував, зазначаючи, що оригінали цих постанов та їх копії знаходяться в матеріалах справи. Крім цього в судовому засіданні ОСОБА_6 звернув увагу суду на те, що копії постанов Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року та 21 червня 2023 року по справі №509/1825/23 йому не направлялись та останнім отримані не були. Також в скарзі зазначив, що про існування вищезазначених постанов він дізнався лише 07 січня 2026 року, коли написав заяву до Овідіопольського районного суду Одеської області та ознайомився з матеріалами справи.

Однак, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для поновлення строку, виходячи з наступних обставин.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ст. 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження судового рішення має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і ґрунтуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) керується тим, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії»).

Питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, пункт 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «res judicata» (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Крім того, у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» ЄСПЛ встановив, що існує установча судова практика щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого, і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Інститут процесуальних строків сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників справи та інших заінтересованих осіб добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, із протоколів про вчинення адміністративних правопорушень від 02 квітня 2023 року серії ААД №164230 та серії ААД №164223, вбачається, що ОСОБА_3 було повідомлено про те, що розгляд справи відбуватиметься у Овідіопольському районному суді Одеської області - 02 травня 2023 року о 10 год. 00 хв. (а.с.4; 19).

Тобто, ОСОБА_6 будучи обізнаним про те, що справа відносно нього, буде розглядатись в Овідіопольському районному суді Одеської області, будь-яких доказів на вжиття заходів щодо отримання інформації за результатами розгляду справи та копії постанови не надав. Перешкод в отриманні інформації за результатами розгляду справи та судового рішення, матеріали справи не містять.

Крім того, з метою виклику ОСОБА_3 у судове засідання, в строки передбачені ст. 277-2 КУпАП, Овідіопольським районним судом Одеської областібуло направлено SMS-повідомлення на номер телефону - НОМЕР_1 (а.с.32), який був зазначений в протоколах про адміністративні правопорушення (а.с.1; 19).

Посилання скаржника на те, що копії постанов Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року та 21 червня 2023 року по справі №509/1825/23 ОСОБА_7 судом першої інстанції не направлялись та ним не були отримані,не є поважною причиною пропуску, оскільки зазначена обставина не звільняє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, в розумні інтервали часу цікавився станом розгляду справи та її результатом.

Апеляційний суд також враховує значний проміжок часу з дня винесення постанов місцевим судом (15 травня 2023 року та 21 червня 2023 року), тобто апеляційна скарга подана більше ніж через 2,5 років.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Таким чином, всі вищевикладені обставини в своїй сукупності не можуть бути підставами для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Конова Людмила Миколаївна, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанов Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року та 21 червня 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження постанов Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року та 21 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Конова Людмила Миколаївна, залишити без задоволення.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року залишити без змін.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда