Єдиний унікальний номер 725/310/26
Номер провадження 3/725/108/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року.Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від ЕПР1 №557822, вбачається, що ОСОБА_1 03.01.2026 о 01:28год. керував транспортним засобом марки «Сеат», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Вокзальній,38 м.Чернівці, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком ЧОНД №3 від 03.01.2026. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Таким чином, дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України.

18.02.2026 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Ковча Т.Б. надійшло клопотання про закриття провадження у справі. У клопотанні вказував, що його підзахисний не відмовлявся від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Зокрема на місці зупинки автомобіля, ОСОБА_1 не зміг пройти належний медичний огляд на стан сп`яніння через погодні умови та специфіку роботи приладу «Драгер». У медичному закладі лікар запропонувала здати на дослідження сечу. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що не має фізіологічної потреби сходити в туалет. Попри це він здав сечу, однак лікар повідомила, що біоматеріалу надто мало, тому вона розцінює це як відмову пройти огляд.

Звертав увагу, що лікарем-наркологом не відібрано у ОСОБА_1 інший предмет біологічного середовища, визначений п.п.12,13 Інструкції, а також не запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, просив провадження у справі закрити.

Дослідивши письмові матеріали справи, а також переглянувши відеоматеріали, долучені до справи працівниками поліції, суд приходить до наступного висновку:

Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ч. 2 п.п.5,6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року № 1103 та є чинним, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судом встановлено, що працівниками поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за керування ним транспортним засобом марки «Сеат», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у медичному закладі.

Втім, наведені у протоколі обставини щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження.

Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Проте з незалежних причин йому не вдалося набрати необхідну кількість повітрядля отримання результату, у зв`язку із чим, поліцейські запропонували йому проїхати до лікаря-нарколога.

У медичному закладі ОСОБА_1 здав на дослідження біологічну речовину (сечу), однак лікар повідомила, що її кількість не є достатньою для визначення результату. При цьому, незважаючи на те, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, лікар-нарколог не пропонувала йому пройти огляд за допомогою приладу «Драгер».

На прохання працівника поліції здійснити огляд ОСОБА_1 за допомогою алкотестера, лікар відмовилася та пояснила це тим, що такий огляд можливий лише після здачі на дослідження біологічного матеріалу (сечі).

Оскільки ОСОБА_1 не міг у достатній кількості здати на дослідження біологічний матеріал (сечу), йому не пропонували пройти огляд на допомогою приладу «Драгер» та склали висновок про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам поліції про те, що не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та бажає його пройти.

Таким чином, наведені у протоколі обставини щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Більше того, згідно ч. 2 п.п.5,6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року № 1103 та є чинним, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Розділом ІІІ п.п.12,13 Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Виходячи з наведеного вище, у випадку неможливості лікарем відібрати у особи на дослідження предмет біологічного середовища у вигляді сечі, він зобов`язаний відібрати інший предмет біологічного середовища. Це може бути, як сеча, так і слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. У випадку неможливості відібрання в особи вище перелічених предметів дослідження, лікар зобов`язаний відібрати кров.

Проте, незважаючи на те, що ОСОБА_1 не зміг фізіологічно здати для дослідження біологічний матеріал (сечу) у достатній кількості, лікарем-наркологом не відібрано у нього будь-який інший предмет біологічного середовища, визначений п.п.12,13 Інструкції.

Також, у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно ч.2 п.п.5,6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року №1103 та є чинним, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 01:28год., а висновок щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння складено лікарем-наркологом о 01:50год., тобто раніше, ніж за дві години, які відведені для проходження огляду.

Таким чином, з наведеного слідує, що працівники поліції до спливу відведеного законом часу (дві години) для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння склали відносно ОСОБА_1 протокол, в той час, як він не відмовлявся від проходження огляду, здав невелику кількість біологічної речовини (сечі) на дослідження та бажав пройти огляд за допомогою приладу «Драгер».

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на орган поліції.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки працівниками поліції не надано до матеріалів справи належних доказів, які б спростовували доводи та надані ОСОБА_1 та його захисником докази, суд, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на його користь, у зв`язку із чим, приходить до висновку про відсутність у його діях складу вказаного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33,124,247,283-285,294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Апеляційного суду Чернівецької області через Чернівецький районний суд міста Чернівців.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О. В.