ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/6029/25 Головуючий 1 інстанції: Риков М.І.
Провадження №33/818/339/26 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Харківський апеляційний суд у складі: головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Поети Ю.В. на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 18 вересня 2025 року о 15-30 год. молодший сержант ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків був виявлений за адресою: Харківська область, Харківський район, представниками військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому, ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатору «АлкоФор 507, серійний номер: IUMВ80026», тест №00132. Результат огляду 1,88 проміле. Відповідно до акту медичного огляду, ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Поета Ю.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги послався на те, що ОСОБА_1 судом першої інстанції належним чином про дату, час та місцерозгляду справи не повідомлявся, справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності. Вказав, що ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненому адміністративному правопорушенні. Зазначив, що ОСОБА_1 заяву про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення та розгляду справи за його відсутності, не підписував. Наголосив, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки останній протягом року не вчиняв дії, передбаченні частиною першою або другою цієї статті.

Позиції учасників апеляційного провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Поета Ю.В., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому апеляційний розгляд відбувся за їх відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Так, указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжений та діє до 04 травня 2026 року.

Відповідно до ст.ст.11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме дані:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-4876 від 18 вересня 2025 року за ч.3 ст.172-20 КУпАП;

-результату огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «АлкоФор 507», проба позитивна 1,88 проміле;

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, який містить підпис ОСОБА_1 про його згоду із результатом огляду;

-військового квитка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , із якого вбачається, що останній є військовослужбовцем.

Доводи апеляційної скарги захисника Поета Ю.В. про те, що дії ОСОБА_1 не вірно кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 КУпАП, є безпідставними.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за вчинення протягом року дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, а за виконання ним обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, тобто за дії які передбачені диспозицією частини третьої цієї статті.

Посилання в апеляційній скарзі сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не підписував заяву про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення та розгляду справи за його відсутності, спростовуються матеріалами справи (а.с.10).

Доказів на підтвердження того, що в вказаній заяві підпис від імені ОСОБА_1 виконано іншою особою, матеріали справи не містять та суду апеляційної інстанції не надано.

До того ж, з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо неправомірності дій посадових осіб Військової служби правопорядку при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій уповноважених посадових осіб не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Поети Ю.В. залишити без задоволення, а постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня