Провадження № 3/643/459/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026

11 лютого 2026 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває адміністративний матеріал (протокол серії ЕПР1 № 511409 від 13.11.2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу, 12.11.2025 о 23:51 годині по вул. Бучми, 30, у м. Харкові, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.1а) Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Неодноразово викликувана в судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час, дату, місце судового засідання повідомлена належним чином. Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, причини її неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хомич А.М. в судове засідання також не з`явився. Заяв або клопотань не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, дійшов до такого.

Судом встановлено, що 12.11.2025 відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області винесено постанову серії ЕНА № 6139648 про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3 400,00 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. (а.с.8).

Далі, 13.11.2025 відносно ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 511409 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 12.11.2025 о 23:51 годині по вул. Бучми, 30, у м. Харкові, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.1а) Правил дорожнього руху України. (а.с.3).

Такі дії ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Протокол підписаний посадовою особою, яка його склала та ОСОБА_1 . Свідки на місці події не залучалися, здійснювалася відеофіксація.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п. 2.1а) Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зазначено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, зокрема попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

На підтвердження викладених у протоколі обставин, поліцейськими додано до протоколу відеозаписи на електронному носії - диску. (а.с.4).

Судом здійснено огляд вказаних відеоматеріалів, якими повністю підтверджуються обставини, викладені в адміністративному протоколі.

ОСОБА_1 не скористалася правом з`явитись до суду та надати суду свої пояснення, докази та заперечення проти доказів, наданих працівниками патрульної поліції.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хомич І.О. жодних заперечень на протокол не подавав.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів зазначені вище докази, які надані працівниками патрульної поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Відтак, суд вважає за необхідне постановити рішення на підставі сукупності наявних у справі доказів.

Досліджені обставини, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення та Правил дорожнього руху України свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбачено ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обставини вчинення правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються матеріали справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 511409 від 13.11.2025 (а.с.3), відеозаписом DVD диск (а.с.4), довідкою (а.с.5-7), копією постанови від 12.11.2025 (а.с.8), копією рапорту (а.с.9), рапортом (а.с.10).

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Аналізуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Будь-яких фактів щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , порушення прав останнього, матеріали справи не містять, а з боку самої ОСОБА_1 суду не надано.

Отже, суд аналізуючи викладене вище, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена та повністю знайшла своє підтвердження, оскільки останньою порушено вимоги п. 2.1а) Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, негативні наслідки, які настали, дані про особу, що вчинила адміністративне правопорушення.

Разом із цим, визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки т.в.о. інспектора ВАП Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Галкіної К., згідно облікових даних ІПНП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримувала посвідчення водія. (а.с.6).

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді, накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 неможливо застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, оскільки вона такого права на момент вчинення адміністративного стягнення не мала, а тому накладає на неї адміністративне стягнення у вигді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як вбачається із довідки т.в.о. інспектора ВАП Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Галкіної К., згідно облікових даних ІПНП, транспортний засіб «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 (а.с.5).

Таким чином, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ч. 5 ст. 126 КУпАП, не є власником транспортного засобу «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 , суд не може застосувати додаткове стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів, що транспортний засіб марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 належить саме ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665,60 грн.

Матеріали справи не містять жодних відомостей стосовно наявності підстав звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відтак, із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 29, 33, 40-1, 126, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, на користь держави, отримувач коштів ГУК у Харківськобл/Харківобл/21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, Р/р UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова