Провадження № 3/635/741/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Старишко Д.В.

особи, яка притягується

до відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Басана Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2025 року об 11 год. 25 хв. за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вул. Самсонівська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA н/з НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування постановою Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2025 р. у справі № 635/12555/24. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Крім того, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП 15.12.2025 р. постановою ЕНА № 6353700. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1.а. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не знав про те, що його було позбавлено права керування транспортним засобами. Він знав, що в провадженні суду перебуває справа № 635/12555/24 про адміністративне правопорушення, проте не знав, що його було позбавлено права керування транспортним засобами, адвокати його про це не повідомили. Додав, що він таксує, щоб заробляти гроші на лікування сина.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Басан Ю.П. просив закрити провадження по справі за відсутності складу адмінправопорушення в діях ОСОБА_1 , посилаючись на те, що останній не знав про позбавлення його права керування транспортними засобами і на даний час ними подано апеляційну скаргу на постанову Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2025 р. Крім того, не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і не роз`яснено його право на захист.

Вислухавши ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.1.а. Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 914026 від 22.12.2025 року, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.1.а. Правил дорожнього руху України;

- постановою серії ЕНА № 6353700 від 16.12.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП за керування транспортними засобом, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, яка містить підпис ОСОБА_1 ;

- довідкою старшого інспектора СРПП ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області Кузьміна Є., відповідно до якої перевіркою наявних обліків встановлена наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення за ст. 126 КУпАП у громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» підсистеми «Головний сервісний центр МВС України «Посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України. 24.10.2025 року рішенням Харківського районного суду Харківської області справа № 635/1555/24, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлено права керування транспортним засобом строком на один рік. Також, 16.12.2025 року інспектором відділення поліції №2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області Загорулько С.І., постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6353700 за порушення п. 2.1.А ПДР України, а саме керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування такими транспортними засобами громадянина ОСОБА_1 , було піддано стягнення передбаченому частиною 4 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень. Постанова набрала законної сили;

- довідкою УПП в Харківській області ДПП, в якій зазначено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- фотокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- фотокопією транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA н/з НОМЕР_2 з встановленим на ньому знаку «Таксі»;

- довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130, ч.4 ст. 126 КУпАП;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області від 22.12.2025 р., відповідно до якого 22.12.2025 р. під час несення служби на БП №35 «МРЕО» було здійснено перевірку документів у водія ОСОБА_1 та за службовою базою ІПНП встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами постановою Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2025 р.. Також встановлено, що останній притягався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП 16.12.2025 р.. Від написання пояснення відмовився, але під відеозапис повідомив, щ був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами;

- розпискою ОСОБА_2 про отримання від співробітників поліції транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA н/з НОМЕР_2 ;

- копією постанови Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого ОСОБА_1 не оспорював факт керування транспортним засобом та факт обізнаності про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Надані суду докази суд вважає належними та допустимими.

Дослідженням наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 протягом року, а саме 16.12.2025 р., вже притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння порушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, суд доходить висновку, що дії останнього правильно кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не представлено.

Суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки таке твердження спростовується дослідженими суду доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що він знає, що його позбавлено права керування, а тому поліцейський «може не пробивати» його по базі даних.

Факт обізнаності ОСОБА_1 про позбавлення його права керування транспортними засобами також підтверджується постановою серії ЕНА № 6353700 від 16.12.2025 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП за керування транспортними засобом, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, яка складалася у його присутності і містить підпис ОСОБА_1 . Зазначена постанова набрала законної сили.

Також з постанови Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП вбачається, що у справі приймали участь його захисники. Отже, ОСОБА_1 було відомо про перебування справи в провадження суду, а тому суд ставить під сумнів твердження ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про результати її розгляду.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського останній не заперечує факт керування транспортним засобом, пояснив, що йому необхідно заробляти кошти. Крім того, в судовому засіданні він також не оспорював зазначений факт і пояснив, що є водієм таксі, оскільки йому потрібно заробляти гроші.

Щодо посилань захисника на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, суд зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки та повідомлено про розгляд справи Харківським районним судом Харківської області, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Крім того, КУпАП передбачає роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи відповідно до положень статей 221, 254, 255, 256, 279 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

На переконання суду, сукупності наявних в матеріалах справи доказів достатньо для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушника, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували ОСОБА_1 суду не надані, враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи відсутність обставини, що обтяжують відповідальність та відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, суд дійшов висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у мінімальних межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому суд враховує, що відповідно до п.28 постанови пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

У постанові Верховного суду від 29.03.2023 у справі №145/932/20 зазначено, що згідно зі сталою правозастосовною практикою, позбавлення права керування транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка його не мав.

Суд також вважає можливим не застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, враховуючи похилий вік ОСОБА_1 та потреби його сім`ї у наявності автомобіля.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 221, 283, ч.5 ст.126 КУпАП України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок UA0020001, код класифікації доходів бюджету- 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, отримувач коштів Отримувач ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)- 02894007, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст постанови складено 18.02.2026 р.

Суддя О.М. Якішина