КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/468/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05січня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Полянчука В.Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 06жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 06жовтня 2025 ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Полянчук В.Б.в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що згідно постанови про повернення матеріалів справи на дооформлення вимагалось виправлення порушень Інструкції в частині усунення розбіжностей в місці вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вулиця Чорних Запорожців, 20, знаходиться у Дніпровському районі м. Києва, а вулиця Джона Маккейна, 43, у Печерському районі м. Києва. Встановлення місця вчинення правопорушення впливає на вирішення питання про підсудність даної справи. Всупереч цьому, жодного дооформлення та надання додаткових матеріалів не відбулося.

За результатами апеляційного переглядупросить оскаржувану постанову суду скасуватита прийняти нову, якою направитиматеріали справи №757/20089/25-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП для належного оформлення до Управління патрульної поліції у м. Києві департаменту патрульної поліції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення,заслухавши пояснення захисника Харчука О.П. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона13квітня 2025 року о22 год.42 хв.керувала транспортним засобом «BMW X3» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Чорних Запорожців, 20/ вул. Джона Маккейна, 43, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР України.

В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПРД суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме на протокол про адміністративне правопорушення, направлення водія транспортного засобуна огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у лікаря-нарколога. Однак водій повідомила, що випила більше трьох годин томуодин коктейль, вона приладу Драгер не довіряє та бажає пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Однак в подальшому ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння і в закладі охорони здоров`я.

За таких обставин суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «BMW X3» у встановленому місці та час, на вимогу поліцейського від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніннявідмовилася,працівниками поліції щодо неї правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР.

У своїй апеляційній скарзі захисник Полянчук В.Б. вказує, щоу складеному протоколі не встановлено місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що впливає на вирішення питання про підсудність даної справи.

Однак такі доводи захисника суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що остання керувала транспортним засобом по вулиці Джона Маккейна, 43 в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, де була зупинена працівниками патрульної поліції.

В подальшому ОСОБА_1 була доставлена до КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», за адресою вулиця Чорних Запорожців, 20, в місті Києві, для проходження огляду на стан сп`яніння, де відмовилась від проведення такого огляду.

Оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, нерозривно пов`язана з фактом керування транспортним засобом, відмова від проходження огляду на місці або в закладі охорони здоров`я не змінює місце вчинення правопорушення, яким є місце зупинки транспортного засобу.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права не встановлено.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Полянчука В.Б. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Полянчука В.Б. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз