Справа № 364/102/26
Провадження № 3/364/58/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли 27.01.2026 від Батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП) з протоколами про адміністративні правопорушення від 18.01.2026 серії ВАД № 331104 та № 331105 щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених відповідно частиною першою статті 173-2 та частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.01.2026 близько 23:40, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: шарпав за волосся, виражався нецензурною лайкою на її адресу, що не спричинило тілесних ушкоджень.

Наведені дії були вчинені ОСОБА_1 в присутності малолітньої дитини потерпілої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою суду від 28.01.2026, враховуючи, що зазначені протоколи про адміністративні правопорушення складені відносно однієї і тієї ж особи, стосовно вчинення ним двох адміністративних правопорушень, розгляд яких здійснюється одним і тим же судом, відтак на підставі частини другої статті 36 КУпАП у разі визнання його винуватим має бути накладено одне адміністративне стягнення, тому ці судові справи було об`єднано в одне провадження, розгляд справи призначено на 30.01.2026, знято з розгляду через тимчасову непрацездатність судді; надалі судове засідання призначено на 18.02.2026.

У судовому засіданні 18.02.2026 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначених двох правопорушень визнав, пояснивши, що вони з дружиною повернулись додому після відвідування знайомих, звичайно, перебували у стані алкогольного сп`яніння, дружина його приревнувала, з цього виник конфлікт, під час якого він, дійсно, тягав дружину за волосся, але паском, як зазначено в протоколі, він її не бив. Просив призначити стягнення у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та фактично проживає за названою вище адресою, у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 все сказав правильно, покази поліції записані зі слів її старшого сина, але відносно нього ніяких дій чоловік не здійснював.

Малолітній потерпілий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (повних 9 років), у судове засідання не з`явився.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, та враховуючи повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої, дослідивши відомості, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення і доданих до них матеріалів, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

За загальним визначенням пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктами 14, 17 частини першої статті 1 названого Закону:

психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особою, яка постраждала від домашнього насильства (постраждалою особою) є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Водночас, дитиною, яка постраждала від домашнього насильства визнається особа, яка не досягла 18 років та яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі, а також дитина, яка стала свідком (очевидцем) такого насильства (пункти 2, 8 частини першої статті 1 згаданого Закону).

За вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, статтею 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому частиною другою названої статті КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зазначене діяння, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до частини четвертої статті 269 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Окрім наданих ОСОБА_1 та потерпілою у судовому засіданні пояснень вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень підтверджується також наявними матеріалами справи, зокрема:

відомостями, викладеними у протоколах про адміністративне правопорушення від 18.01.2026 серії ВАД № 331104 та № 331105, які є одним із джерел доказів у силу частини першої статті 251 КУпАП, з яких вбачається, що ці протоколи складено уповноваженою на те особою, зміст протоколів у цілому відповідає вимогам статті 256 КУпАП та, окрім іншого, містять виклад суті адміністративних правопорушень, виходячи з характеру вчинених дій та з урахуванням диспозиції відповідних норм (статті) КУпАП;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, з якої вбачається характер стосунків кривдника ОСОБА_1 з постраждалою ОСОБА_2 (співмешканкою) та визначено низький рівень небезпеки; як фактор, що змушує турбуватись постраждалу, нею названо поведінку чоловіка (кривдника) в стані алкогольного сп`яніння;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, з якої вбачається характер стосунків кривдника ОСОБА_1 з постраждалою дитиною ОСОБА_3 та визначено низький рівень небезпеки;

рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 18.01.2026 про виклик наряду поліції, що надійшов на службовий планшет;

відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (після прибуття на місце події).

У зв`язку з усім наведеним вище суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного і психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, а також за частиною другою статті 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства стосовно неповнолітньої особи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 35 КУпАП обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, суд визнає вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що стверджено в судовому засіданні самим ОСОБА_1 та потерпілою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення, суд визнає щире розкаяння.

Разом з тим за приписами частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зважаючи на усе наведене та враховуючи особу правопорушника, беручи до уваги наявність однієї обтяжуючої та однієї пом`якшуючої відповідальність обставин, суд дійшов до висновку, що до правопорушника ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини другої статті 173-2 КУпАП як більш тяжкої, у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті. На переконання суду, такий вид адміністративного стягнення може забезпечити виправлення правопорушника; підстав для застосування інших видів адміністративного стягнення судом не вбачається.

Суд також зазначає на відсутності будь-яких підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, оскільки відповідні положення статті 22 КУпАП не застосовуються, зокрема, до правопорушень, передбачених статтею 173-2 КУпАП.

Крім того, на підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Керуючись частиною першою, другою статті 173-2, а також статтями 33-36, 40-1, 221, 251, 252, 276, 277, 283-285, 294, 300, 321-1 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку частини другої статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений протягом 15 днів, у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Видати (надіслати) копії цієї постанови суду ОСОБА_1 та потерпілим, а після набрання постановою законної сили прокурору та до Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 202____ року.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.