ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чорній Р.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

13.09.2025 о 01 годині 48 хвилині в м. Житомирі по проспекту Миру, 9, водій ОСОБА_1 керував т/з марки Volkswagen, р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Присутній під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Могильницький В.Ю. клопотав про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки працівниками поліції порушено право ОСОБА_1 на захист. Крім того, жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено та останньому не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку: чітко не запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або у найближчому медичному закладі.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис, суд дійшов такого висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452325 від 13.09.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОМСЦ» ЖОР з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапортом поліцейського, відеозаписом з боді-камер патрульних поліцейських.

Твердження сторони захисту про те, що з відеозапису не вбачається ознак алкогольного сп`яніння, а отже, такі є видуманими, не заслуговують на увагу, оскільки по-перше, останні можуть не в повній мірі відображатись на відеозаписі у порівнянні з безпосереднім сприйняттям, крім того, одна з основних ознак - запах алкоголю з порожнини рота взагалі не може бути досліджена та оцінена на підставі відеозапису.

Суд звертає увагу на те, що навіть у випадку помилкового сприйняття поліцейським можливого перебування особи в стані алкогольного сп`яніння та наявності відповідних ознак вказана обставина не звільняє водія від обов`язку пройти відповідний огляд, який в остаточному результаті підтвердить або спростує підозру працівника поліції.

Заперечення ОСОБА_1 факту вживання алкогольних напоїв не звільняє його від відповідальності як водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, на переконання суду право ОСОБА_1 мати захисника працівниками поліції останньому забезпечено належним чином, зокрема, ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі, користуватися юридичною допомогою адвоката, надано можливість зв`язатися із своїм захисником, проте таким правом останній не скористався, з моменту повідомлення ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння до складання протоколу пройшло більше 45 хвилин, проте захисник Акуліча М.В. на місце події не прибув.

Пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння неодноразово здійснено відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, що зафіксовано на відеозаписі (фактичний час 02:03, 02:19, 02:23-02:25).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведена повністю.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення та особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, які пом`якшують, та обставин, які обтяжують відповідальність, не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, встановлених у санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача:37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача:UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Роман ЧОРНІЙ