КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/227/26
Провадження № 3/552/126/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026

19 лютого 2026 року суддя Київського районного суду м. Полтави Любчик В.М. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 06.06.2001 року,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2026 о 15 год 20 хв у м. Полтава, вул. Зіньківська, 49, громадянин ОСОБА_1 таємно викрав з полиці магазину «Маркетопт» каву мелену «Якобз монарх голд» вагою 250 гр. в кількості 1 шт., каву мелену «Якобз крафтінг» вагою 250 гр. в кількості 1 шт., печінку тріски «Аквамарин» вагою 115 гр. в кількості 2 шт., печінку тріски «Banga» вагою 121 гр. в кількості 3 шт. на загальну суму без ПДВ 799,98 грн (сімсот дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто вісім копійок). Адміністративне правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки 13.11.2025 громадянина ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про дату і місце розгляду справи ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Так, 19.01.2026 правопорушника було повідомлено про розгляд справи засобами поштового зв`язку суд направив відповідне повідомлення за адресою його реєстрації та проживання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 10). Однак 28.01.2026 конверт повернувся до суду з позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 11-13).

Судове засідання, призначене на 10 год 00 хв 02.02.2026, було відкладене у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Правопорушника повторно повідомлено про розгляд справи засобами поштового зв`язку повідомлення надіслано поштою за тією ж адресою (а.с. 16). 13.02.2026 до суду повернувся ще один конверт з аналогічною відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 17-18).

Крім того, постановою Київського районного суду м. Полтави від 02.02.2026 щодо ОСОБА_1 було застосовано привід у судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 19.02.2026. Проте уповноважені працівники Управління патрульної поліції в Полтавській області не забезпечили його явку, постанова про привід залишилася невиконаною.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 було достовірно відомо як про факт складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, так і про подальший розгляд справи в суді. Це підтверджується його підписом у протоколі, де повідомлялося, що судовий розгляд справи відбудеться 02.02.2026 року о 10 год 00 хв у Київському районному суді м. Полтави (а.с. 1).

Однак, незважаючи на вказані обставини, 02.02.2026, 19.02.2026 ОСОБА_1 не з`явився до суду, про причини своєї неявки суд не повідомляв, прояву інтересу до розгляду справи не виявляв.

Частина 2 статті 268 КУпАП передбачає обов`язкову участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 51 КУпАП. У даному випадку суд забезпечив ОСОБА_1 належну можливість бути присутнім при розгляді справи, однак останній добровільно відмовився від реалізації цього права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У пункті 41 рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) також вказано, що сторони зобов`язані періодично вживати заходів для отримання інформації про стан відомого їм судового провадження.

Беручи до уваги принцип пріоритетності публічного інтересу, визнаний у практиці Європейського суду з прав людини, а також зважаючи на суспільну значущість справ даної категорії, відповідно до статті 268 КУпАП, суд вважає за доцільне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Це сприятиме досягненню завдань адміністративного провадження, визначених статтями 1 та 245 КУпАП, а також забезпечить своєчасний розгляд справи у межах строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст атті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами ч. 3 ст. 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, вчинене повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 122144 від 10.01.2026 (а.с. 1), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.01.2026 (а.с. 2), видатковою накладною, в якій вказана вартість викраденого товару (а.с. 3), розпискою ОСОБА_2 від 10.01.2026 (а.с. 4), копією постанови Київського районного суду м. Полтави від 11.12.2025 (справа № 552/9417/25, провадження № 3/552/9417/25), відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави (а.с. 5-6), а також витягом з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» щодо ОСОБА_1 (а.с. 7).

На підставі досліджених у справі доказів, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, вчинене повторно протягом року.

З урахуванням викладеного, а саме: даних про особу порушника, характеру та ступеня суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також наявності відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повторно протягом року за вчинення такого ж правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні щодо адміністративного правопорушення у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 51, 276-280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) на користь Державної судової адміністрації України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик