СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/81/26
Провадження №3/547/43/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року с-ще Семенівка

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області Самойленко Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСтановиЛА:

30.01.2026 до Семенівського районного суду Полтавської області надійшов вказаний адміністративний матеріал.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №993470 від 27.11.2025, ОСОБА_1 18.11.2025 о 17 год 00 хв за адресою Семенівська ТГ, с-ще Семенівка, вул. Незалежності на території дитячого майданчика неналежним чином виконав свої батьківські обов`язки стосовно виховання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, перебуваючи за зазначеною адресою, знімала штани з малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , своїми діями неповнолітня дитина ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП. На момент вчинення останній виповнилося 14 років.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст.184 КупАП, яка передбачає відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Зазначив, що його неповнолітня донька не вчиняла хуліганській дій щодо ОСОБА_3 , матеріали справи не місять доказів цього.

Малолітній потерпілий ОСОБА_3 у присутності законного представника матері ОСОБА_4 дав пояснення, зазначивши, що в той день 18.11.2025 він прийшов на дитячий майданчик, зайшов у будиночок, там були хлопці ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (прізвища його не знає) та сестра ОСОБА_8 . Коли він зайшов в будиночок, хлопці почали його штовхати та знімати штани. Це робили також ОСОБА_6 , який потім ще й плював йому в обличчя та ОСОБА_2 , яка ще й шарпала його за руку, виштовхнула з будиночку і сказала, щоб він подзвонив своїй мамі, щоб вона прийшла на майданчик. Після цього він подзвонив мамі.

Законний представник малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що їй подзвонив син і розповів про те, що його на майданчику ображають Коли ОСОБА_4 прибула на майданчик, вибігла ОСОБА_2 і сказала, що вона буде говорити з хлопцями, щоб вони просили вибачення у ОСОБА_9 , що свідчить, що дійсно вони його ображали. ОСОБА_9 хворіє на епілепсію і йому не можна хвилюватись. Після цих подій його стан здоров`я погіршився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , малолітнього потерпілого ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_4 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 993470 від 27.11.2025 та долучені до нього докази: рапорт ст. інспектора-чергового ВП № 1 (м. Глобине) ГУНП в Полтавській області від 18.12.2025, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.12.2025, письмові поясненнями ОСОБА_10 , суд дійшов наступного висновків.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Суб`єктив насторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. В тойже час, відповідальність у батьків чи осіб, які їх замінюють за ч. 3 ст.184 КУпАП, настає у разі вчинення правопорушення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 993470 від 27.11.2025 відносно ОСОБА_1 зазначено, що його донька вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту вчинення неповнолітньою ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

З наданих в судовому засіданні пояснень малолітнього потерпілого та його законногоо представника неможливо встановити беззаперечну вину ОСОБА_2 у вчиненні зазначного правопорушення, оскільки як пояснив потерпілий, вона знімала з нього штани, а ще виштовхнула із будиночку і сказала подзвонити мамі. Коли приїхала його мати, вийшла і сказала, що буде говорити з хлопцями, щоб вони попросили вибачення у ОСОБА_9 . З такої її поведінки неможливо становити наявність у неї умислу на вчинення хуліганських дій щодо ОСОБА_3 .

Інші належні докази, винуватості ОСОБА_2 в матеріалах відсутні.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вище наведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуєтьсяна всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їхсукупності, суд дійшов висновку, що вданому випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст.184, ст. 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.М.Самойленко