Справа № 734/56/26 Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А.
Провадження № 33/4823/191/26
Категорія - ч. 2 ст. 172-15 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 січня 2026 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника служби інженерно-інфраструктурного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Місцевим судом установлено, що у відповідності до ст.ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Так, з метою перевірки комплектності майна систем охорони та відеоспостереження на об?єднаних складах ракетно-артилерійського озброєння, закуплених за договорами від 26.11.2019 №169, від 10.09.2020 № 61, від 09.10.2020 №92, від 08.12.2021 №143, від 08.12.2021 №144, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2025 №399 "Про проведення перевірки комплектності майна систем охорони та відеоспостереження на об?єднаних складах ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 " була призначена комісія на чолі з начальником служби інженерно-інфраструктурного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_1 . Начальнику служби інженерно-інфраструктурного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_1 (голові комісії) майору ОСОБА_1 , згідно пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2025 № 399, було визначено завдання по перевірці комплектності систем охорони і відеоспостереження в період з 18 вересня 2025 року по 17 жовтня 2025 року. По завершенню виконання робіт підготувати акт роботи комісії та надати командиру на затвердження.

17 грудня 2025 року від офіцера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 надійшла доповідь про невиконання головою комісії майором ОСОБА_1 вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2025 № 399.

Під час з?ясування причин, які не надали можливості здійснити перевірку комплектності систем охорони і відеоспостереження на об?єднаних складах ракетно-артилерійського озброєння та з пояснень майора ОСОБА_1 стало відомо, що останній із-за виконання завдань служби інженерно-інфраструктурного забезпечення випустив з уваги та не організував її перевірку.

У зв?язку з вищезазначеним та за неналежне виконання вчасно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2025 N?399 "Про проведення перевірки комплектності майна систем охорони та відеоспостереження на об?єднаних складах ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_2 " начальника служби інженерно-інфраструктурного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та було надано додатковий термін для проведення перевірки комплексної системи охорони та відеоспостереження на об?єднаних складах ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 (наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2025 № 1130 "Про низьку виконавчу дисципліну та притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб управління військової частини НОМЕР_1 " продовжено роботу комісії до 30.12.2025 під головуванням майора ОСОБА_1 ).

На виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2025 №1130 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2025 № 399, комісією у складі головуючого майора ОСОБА_1 здійснено перевірку комплектності систем охорони та відеоспостереження, за результатами якої тимчасово виконуючому обов?язки командира військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_2 надано на затвердження АКТ перевірки комплектності майна системи охорони та відео спостереження на об?єднаних складах ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2025 №19196 (далі по тексту - Акт).

Під час опрацювання Акту тимчасово виконуючий обов?язки командира військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_2 встановив, що перевірку комплектності систем охорони та відеоспостереження здійснено формально, тобто без встановлення дійсного стану комплектності систем охорони та відеоспостереження, а саме: не визначено яке саме майно підлягає до перевірки; не визначено у якій саме комплектності повинно перебувати майно відповідно до облікових документів; не встановлено чи дійсно майно, що підлягає до перевірки, перебуває у визначеному місці; не встановлено яке саме майно визначене як надлишкове та до яких саме систем (комплексів) воно відноситься; визначено загальні обставини, внаслідок яких певне майно не функціонує, без подальшої конкретизації щодо кожної системи (комплексу); як обставину, шо запобігає здійсненню перевірки зазначено нездійснення остаточного розмінування військового містечка № НОМЕР_3 , що не відповідає дійсності (акт № 38 виконання робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єктів) від вибухонебезпечних предметів (знешкодження або знищення виявлених вибухонебезпечних предметів) 18 квітня 2022 року, акт № 39 виконання робіт з очищення місцевості (акваторії, об?єктів) від вибухонебезпечних предметів (знешкодження або знищення виявлених вибухонебезпечних предметів) 19 квітня 2022 року).

Отже, в супереч викладеному в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2025 N?399 та наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2025 N?1130, начальник служби інженерно-інфраструктурного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_1 майор

ОСОБА_1 здійснив недбале ставлення до військової служби, що призвело до не виконання законних вимог командира (начальника) військової частини.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду стосовно нього скасувати, а провадження по справі закрити. Вважає, що дана постанова прийнята з порушенням вимог процесуального права. Зазначає, що розгляд справи був здійснений в супереч вимогам ст.279 КУпАП, а саме без фактичного розгляду справи по суті у судовому засіданні, тобто судового засіданні фактично не відбулось та вини своєї він не визнавав.

Вказує, що фактично винесення постанови відбулося на основі викладених начальником логістики ВЧ НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 у протоколі №1 від 31.12.2025 обставин, без належної оцінки наявних у справі доказів та без урахування його пояснень та пояснень старшого офіцера служби експлуатації наземних систем озброєння логістики ВЧ НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 та офіцера організаційно-планового відділення логістики ВЧ НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 .

Зазначає, що всупереч абзацу 4 пункту 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 17.09.2025 №399, яким зазначено, що на період роботи комісії звільнити її членів від нарядів та виконання другорядних завдань, мене і членів комісії залучали до інших перевірок, що підтверджується відповідними наказами командира військової частини НОМЕР_1 , які наявні у матеріалах цієї адміністративної судової справи. Тобто, окрім його прямих функціональних обов`язків щодо забезпечення майном інженерно-інфраструктурного забезпечення військових частини, які безпосередньо перебувають на тиловому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 - це військова частина НОМЕР_4 , військова частина НОМЕР_5 , військова частина НОМЕР_6 , та з листопада 2025 року на фондах навчального центру АДРЕСА_1 було розпочата формування військової частини НОМЕР_7 , що потребувало його постійного перебування там та безпосереднє забезпечення даної військової частини майном інженерно- інфраструктурного забезпечення. Також, він як начальник служби інженерно-інфраструктурного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_1 постійно здійснюю забезпечення всіх військових частин навчального центру АДРЕСА_1 . Звертає увагу суду на те, що і члени комісії залучались до другорядних завдань окрім основних своїх службових обов`язків та обов`язку як члена комісії по перевірці комплектності майна військової частини.

Тобто, всі члени комісії, включаючи і його фактично не були звільненні від виконання другорядних завдань, що створювало об`єктивні перешкоди для повної та всебічної перевірки комплектності майна системи охорони та відео спостереження на об`єднаних складах ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 .

Отже, вважає, що при визначенні сфери службової недбалості підлягають установленню межі службової компетенції службової особи та конкретне коло її повноважень, а відповідальність настає лише в тому разі, коли військова службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі. А, з вище зазначеного вбачається, що він не мав у повному обсязі виконувати додаткові обов`язки, що були визначені наказом командира військової частини НОМЕР_1 командира в/ч НОМЕР_1 від 17.09.2025 №399 та які не співпадають з його службовими обов`язками, які визначені його функціональними обов`язками начальника служби інженерно -інфраструктурного забезпечення тилу логістики військової частини НОМЕР_1 .

Посилання апелянта на розгляд місцевим судом справи без фактичного розгляду справи по суті у судовому засіданні, апеляційним судом приймаються до уваги, однак це не позбавила його можливості ознайомитися з матеріалами справи, звернутися за правовою допомогою, подати апеляційну скаргу і надати докази на підтвердження своєї позиції апеляційному суду.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду на електронну пошту, яка вказана у апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд виходив з того, що вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

Із зазначеними висновками місцевого суду погоджується суд апеляційної інстанції, вважаючи його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування (примітка до ст. 172-13 КУпАП).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення №1 від 31.12.2025 року містить дані про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

При цьому, протокол містить посилання на наявність кваліфікуючої обставини, а саме вчинення ОСОБА_1 діяння в умовах воєнного стану. Також у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 власноруч його підписав та додав, що пояснення і зауваження щодо змісту протоколу відсутні. (а.с. 8).

Суд апеляційної інстанції, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює всі докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за вказаних у постанові обставин є обґрунтованими, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю доказів у цій справі.

Апеляційний суд відмічає, що місцевий суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

За таких обставин, суд першої інстанції, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, в повному обсязі врахував вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Так, як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі повно, всебічно та об`єктивно дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення з додатками до нього, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Отже, доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не враховані його пояснення та пояснення офіцера служби експлуатації наземних систем озброєння логістики ВЧ НОМЕР_1 капітан ОСОБА_4 і офіцера організаційно-планового відділення логістики ВЧ НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , які знаходяться в матеріалах даного провадження є безпідставними, оскільки судом належним чином досліджувалися та враховувалися при винесенні даного рішення.

Наведені апелянтом доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

З огляду на наведене, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 місцевим судом відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова суду відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Також, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо звільнення ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, від сплати судового збору за вчинене правопорушення пов`язане з проходженням військової служби.

Відтак, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 січня 2026 року слід залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 січня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова є остаточною й подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай