ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5371/25 Головуюча у 1-й інстанції: Арчаков Д.В.
Номер провадження: 33/819/43/26 Доповідач Базіль Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку

на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

17 лютого 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Базіль Л.В., секретар Андреєва В.В., за участі захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Густяка Михайла Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Густяка Михайла Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 19 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.122, ч.7 ст.121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч. 5 ст. 122, ч. 7 ст. 121 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік без вилучення транспортного засобу; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 26 січня 2026 року представник ОСОБА_1 захисник Густяк М.А. подав апеляційну скаргу з клопотанням поновити строк на її апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що суд першої інстанції не здійснив належних заходів щодо виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в повідомленні Укрпошта зазначено "відсутній за місцем", але судом все ж таки направляється постанова за тією ж адресою. ОСОБА_1 про вказану постанову дізнався після дзвінка державного виконавця, після встановлення наявності такої постанови ОСОБА_1 звернувся про надання йому правової допомоги. Після ознайомлення зі справою було підготовлено відповідну правову позицію.

Адвокат Густяк М.А., приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив його задовольнити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Не заперечував щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який обізнаний про час і місце розгляду справи.

Ретельно перевіривши доводи клопотання, матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із викладеного слідує, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив обрахування строку на апеляційне оскарження постанови судді з моменту її винесення. Будь-яких виключень із вказаного правила, зокрема пов`язаних із датою отримання копії постанови, чи ознайомленням з матеріалами провадження, процесуальне законодавство не містить.

Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.

Апеляційний суд зважає на сталу практику, сформовану Європейським судом з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржувана постанова прийнята 19 травня 2025 року, відтак у даному випадку строк на апеляційне оскарження починає перебіг з 20.05.2025 року і спливає 29.05.2025 року включно.

Апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник подав 26.01.2026 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

У якості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, адвокат посилається на те, що ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи, а зазначення судом про участь ОСОБА_1 не відповідає фактичним обставинам справи, про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався після дзвінка державного виконавця. Посилаючись на вказані обставини, просив задовольнити клопотання та поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Проте, вказані обставини не можуть слугувати підставами для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження 03.04.2025 року працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.5 ст.122, ч.7 ст.121 КУпАП (а.с.2, 14, 22). В цей же день 03.04.2025 року транспортний засіб Tesla Model 3, днз б/н, VIN код НОМЕР_1 був переданий на тимчасове зберігання на спеціальний майданчик, про що складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Власником транспортного засобу в акті зазначено ОСОБА_1 (а.с.6)

Під час оформлення вказаних протоколів ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції адресу місця свого проживання АДРЕСА_1 , яку і зазначено в протоколах.

Від надання мобільного номеру на отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS- відмовився, про що складено відповідні акти.

Таким чином, будь-які інші відомості, які б дозволяли встановити зв`язок із ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

09.04.2025 року матеріали справи про адміністративні правопорушення надійшли в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Арчакова Д.М.

Судом призначено судове засідання та здійснено заходи виклику ОСОБА_1 шляхом направлення судової повістки за вказаною ОСОБА_1 адресою, проте остання повернулася до суду без вручення адресату з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.36-37)

З огляду на викладене, наведені захисником в клопотанні обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки вони носять суб`єктивний характер та пов`язані з тривалою (майже вісім місяців) пасивною поведінкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка, будучи обізнаною про факти складення щодо неї протоколів про адміністративне правопорушення, факту вилучення транспортного засобу, факту розгляду справи, протягом тривалого часу не цікавилася провадженням у справі стосовно себе та не здійснювала жодних дій оскарження постанови.

Таким чином, існування будь-яких об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , в клопотанні не наведено та відповідними доказами не доведено. Факт ознайомлення захисника з матеріалами справи поза межами строку на апеляційне оскарження само по собі не вказує на існування обставин, що унеможливили чи перешкоджали ОСОБА_1 оскаржити постанову в межах строку на апеляційне оскарження.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

З огляду на вищевикладене, а також оскільки апелянт в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Повернення апеляційної скарги з вищевказаних підстав не перешкоджає повторній подачі апеляційної скарги із наведенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Густяка Михайла Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 19 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.5 ст.122, ч.7 ст.121 КУпАП, залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Густяка Михайла Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19 травня 2025 року повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду Л.В. Базіль