Номер провадження: 33/813/195/26
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Дьоміна Олександра Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2025 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її адвокат Дьомін Олександр Миколайович просять скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2025 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Також апеляційна скарга містить клопотання про виклик та допит співробітників поліції, які брали участь при складанні протоколу серії ЕПР1 № 280914 від 25.03.2025 року для з`ясування обставин, які відбувались на місці, а саме чому не направили особу, яка притягається до адміністративної відповідальності до медичного закладу.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не порушувала Правил дорожнього руху, не керувала транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та не відмовлялася від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Щодо обставин справи ОСОБА_1 та її захисник зазначили, що 25.03.2025 року вона дійсно керувала транспортним засобом BMW 3161, державний номер НОМЕР_1 , та була безпідставно зупинена працівниками поліції. При цьому вона не перебувала у стані наркотичного сп`яніння та погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Від проходження наркологічного огляду в медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлялася, а навпаки - висловила згоду на його проведення. Однак працівники поліції повідомили, що не забезпечать її повернення після проходження огляду. З огляду на дію комендантської години, ОСОБА_1 не мала можливості самостійно пересуватися містом, у зв`язку з чим повідомила, що погодиться на проходження огляду за умови її подальшого доставлення додому. На це вона отримала відмову, після чого відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також апеляційна скарга обґрунтована порушенням порядку проведення огляду, оскільки працівники поліції лише пропонували поїхати до медичного закладу але ОСОБА_1 не повезли. Зауважує, що направлення до медичного закладу, яке міститься в матеріалах справи містить відомості про доставку ОСОБА_1 до наркологічного диспансеру, однак це не відповідє дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутній відповідний висновок.

Разом з тим, ОСОБА_1 та її захисник звертають увагу, що судом першої інстанції було порушено їх права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки суд не провів судових засідань, поданих клопотань не розглянув та відеозаписи у їх присутності судом не вивчались.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Дьомін О.М. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження закрити з зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, судову повістку отримала 10.02.2026 року о 12:09:10 годині, шляхом надіслання повідомлення у додаток Viber, що підтверджується довідкою. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надходило.

Враховуючи викладене, та участь у судовому засіданні захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 не заперечував, враховуючи положення с. 268 КУпАП відповідно до якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зв ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, апеляційний суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про виклик та допит працівників поліції слід відмовити, з огляду на таке.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що відмова від проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП фіксувалося технічними засобами.

Апеляційний суд враховує що, свідки під час складання протоколу не залучалися, фіксування події здійснювалося працівниками поліції за допомогою технічних засобів, враховуючи докази, які містяться у справі, та обставини на підтвердження яких заявлено клопотання про виклик свідків, а саме щодо порядку проведення огляду та направлення/не направлення на огляд до медичного закладу, які зафіксовані вказаними відеозаписами, долученими до матеріалів справи, тому правові підстави для задоволення клопотання про виклик свідків відсутні, у зв`язку з чим клопотання захисника Дьоміна О.М. про виклик працівників поліції не підлягає задоволенню.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 280914 від 25.03.2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 25.03.2025 року, диск з відеозаписами, довідка про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 280914 від 25.03.2025 року, 25.03.2025 року о 00:02 годин на проспекті Небесної Сотні, 2 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 3161, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мовлення, підвищена жвавість рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовилась. Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 280914 від 25.03.2025 року містить посилання на те, що відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння фіксувалась за допомогою технічних засобів відеозапису - 471074, 471010.

З відеозаписів вбачається, що поліцейський після зупинки транспортного засобу, BMW 3161, державний номерний знак НОМЕР_1 , повідомив водію - ОСОБА_1 про наявність у неї ознак сп`яніння, та о 00:04 годині останній запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. О 00:09 годині ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась, зазначивши про відсутність у неї часу, що підтверджується відеозаписом 471010, а саме о 00:41 годині.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження медичного огляду, а погоджувалася на нього лише за умови забезпечення її повернення додому після його проведення, у зв`язку з дією комендантської години, відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

Зокрема, з переглянутого відеозапису встановлено, що о 00:16 години поліцейський, пропонуючи пройти огляд у медичному закладі, повідомив, що після його проведення ОСОБА_1 буде доставлено назад.

Положеннями п. 9 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з тим суд враховує, що зупинка ОСОБА_1 відбулася о 00:02 годині, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та не заперечується в апеляційній скарзі, тобто вже під час дії комендантської години в м. Одеса, про що останній було достеменно відомо, а відтак наведені доводи не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності чи свідчити про обґрунтованість відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 280914 від 25.03.2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 25.03.2025 року вбачається, що під час огляду підставами вважати що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння стали: порушення мовлення та підвищена жвавість рухів.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 20.11.2025 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що направлення до медичного закладу містить відомості про доставку ОСОБА_1 до наркологічного диспансеру, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до змісту направлення «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив не доставив (рукописно)».

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що водію двічі, а саме о 00:17 годині та о 00:31 годині роз`яснювались наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а саме: складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але не зважаючи на це, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовилась.

Дії працівників поліції, що складали протокол та фіксували правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством та в порядку ст. 267 КУпАП не оскаржувалися.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду в частині того, що працівниками поліції було лише запропоновано пройти огляд, а не забезпечено доставлення до медичного закладу, апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

В цій частині апеляційний суд зазначає, що відповідно до встановленої процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 працівниками поліції спочатку пропонується особі пройти огляд на стан сп`яніння. У разі надання згоди на такий огляд у медичному закладі у працівників поліції виникає обов`язок забезпечити доставлення особи до відповідного медичного закладу.

Разом із тим, як встановлено з матеріалів справи та відеозаписів, ОСОБА_1 відмовилась від пропозиції пройти огляд, у зв`язку з чим у працівників поліції не виникло обов`язок щодо її доставлення до медичного закладу.

Щодо доводів про порушення судом першої інстанції прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника на участь у справі, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з клопотаннями захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Апеляційний суд також враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності особи, яка притягається о адміністративної відповідальності та її захисника водночас, це не вплинуло на правильність висновку судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості захищати свої інтереси у суді, шляхом подання апеляційної скарги з наведенням мотивів і доводів в обґрунтування власної правової позиції захисту, скористалась правом заявити клопотання про виклик свідків, під час апеляційного перегляду у судових засіданнях приймав участь її захисник Дьомін О.М., у судових засіданнях за участі захисника дослідно долучені до матеріалів справи відеозаписи, тому апеляційним судом забезпечено реалізацію прав ОСОБА_1 та її захисника.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За висновком ЄСПЛ з огляду на принцип, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними, право на справедливий суд не може вважатися ефективним, якщо клопотання та зауваження сторін не будуть справді "заслухані", тобто належним чином розглянуті судом. У рішеннях судів і трибуналів мають бути належним чином наведені підстави, на яких вони ґрунтуються. Цей обов`язок обґрунтовувати рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, висунутий скаржником, а передбачає, що сторони судового провадження можуть розраховувати на отримання конкретної та чіткої відповіді на аргументи, які є вирішальними для результату цього провадження. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення може змінюватися залежно від характеру рішення та має визначатися з огляду на обставини справи (див. рішення у справі "Мазахір Джафаров проти Азербайджану" (Mazahir Jafarov v. Azerbaijan), заява № 39331/09, пункти 34 і 35, від 02 квітня 2020 року з подальшими посиланнями).

Отже, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР, що спростовує твердження апеляційної скарги про відсутність в діях останньої ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому апеляційний суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок Київського районного суду м. Одеси у постанові від 02 грудня 2025 року є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2025 року без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова