ЄУН №337/1007/26
Провадження №3/337/282/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з УПП в Запорізькій області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інформація про місце працевлаштування/служби відсутня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2026 року о 01:37 годині біля буд.16 по вул. Стародніпровська у м. Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки чи у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Від керування відсторонений. Про повторність попереджений. (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №590043 від 13 лютого 2026 року)

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

На виконання вимог ст. 6 Конвенції судом було вжито заходів для повідомлення ОСОБА_1 про місце, день та час судового розгляду справи, проте отримавши 18 лютого 2026 року виклик до суду, в судове засідання він не з`явився, причину неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав.

Згідно ст. 268 КУпАП справу за відсутності особи може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, практика якого застосовується судами як джерело права (ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обізнаний щодо складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший судовий розгляд справи, проте виклик до суду проігнорував.

За вказаних обставин суддя таку поведінку сторони захисту суд вважає направленою на зловживання процесуальними правами, затягуванням розгляду справи, і приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення підтверджена дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №590043 від 13 лютого 2026 року; рапортом сержанта поліції Владислава Окселенка; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «ОКЗзНПД та СЗХ» ЗОР від 13 лютого 2026 року, згідно якого водій ОСОБА_1 відмовився від огляду у лікаря нарколога; роздруківкою і довідкою з бази даних «Адмінтпрактика»; відеозаписом події порушення; іншими матеріалами справи, які в повному обсязі узгоджуються один з одним.

Зокрема відеозаписом з боді-камери працівників поліції зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. « НОМЕР_1 » під час комендантської години, був зупинений поліцією на підставі п.7 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», після чого було виявлена явна ступінь ознак перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пояснював, що перебуває на реабілітації, та вживав алкоголь після зустрічі з побратимом. Близько тридцяти хвилин вмовляв поліцейських відпустити його, після чого відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, окремо на місці зупинки, та окремо в лікарні. ОСОБА_1 визнавав, що стан його алкогольного сп`яніння значно перевищує допустимий рівень. Поліцейські детально роз`яснили наслідки такої відмови, проте ОСОБА_1 не змінив своєї позиції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому слід зазначити, що відмова від проходження огляду є окремим закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на його кваліфікацію не впливають мотиви такої відмови. Навіть у подальшому самостійне проходження особою медичного огляду, відповідно до положень ч.ч.4, 5 ст. 266 КУпАП буде недійсним, і не вплине на суть вже вчиненого правопорушення. Виключні чи неперебірливі обставини у справі відсутні.

Суттєвих порушень фіксації вчинення правопорушення, процедури оформлення матеріалів і збору доказів, які тягнуть за собою недопустимість доказів у справи чи порушення прав особи, судом не встановлено.

За таких обставин суддя приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення та піддати безальтернативному адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом у розмірі та на строк, що передбачені санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код ЄДРПОУ отримувача: 37941997; реквізити рахунку отримувача: UA0008001; код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в добровільному порядку у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови про накладення штрафу, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, в дохід держави подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі)гривень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, судовий збір в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Д.С. Бредун