Дата документу 09.02.2026
Провадження № 3/334/194/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м.Запоріжжя Філіпова І.М. розглянувши матеріали об`єднаної справи, які надійшли з Національної Поліції України Департамент патрульної поліції в Запорізькій області відділ адміністративної практики про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

01.12.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 544009, згідно якого 01.12.2025 об 06.50 год. в м. Запоріжжя на вул. Професора Толока, буд. 14 «в», водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «volkswagen passat», державний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпеці маневру та допустив відрив заправочного пістолета на газовій колонці АЗС NPG. В результаті ДТП заподіяно шкоду обладнанню АЗС Укрнафта з матеріальними збитками, травмованих немає.

Відповідальність за правопорушення передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Також, 20.02.2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 2544021, згідно якого 01.12.2025 об 06.50 год. в м. Запоріжжя на вул. Професора Толока, буд. 14 «в», водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «volkswagen passat», державний номер НОМЕР_1 будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце ДТП залишив, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді від 09.02.2026 матеріали справ об`єднані в одне провадження №3/334/194/26 (справа № 334/10814/26).

У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає за можливе справу розглядати без його участі, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Розглянувши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 01.12.2025 р. є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Положеннями ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Зокрема, ОСОБА_1 порушено вимоги п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Нормами статті 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, зокрема п. 2.10 (а) ПДР України - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджена дослідженими судом доказами: протоколами про адміністративного правопорушення серії ЕПР1 № 2544009 від 18.12.2025 за ст. 124 КУпАП та серії ЕПР1 №544021 від 18.12.2025 за ст. 122-4 КУпАП; схемою місця ДТП; фототаблицею місця ДТП; письмовими поясненнями; рапортом поліцейського.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, слід врахувати особу правопорушника, його ставлення до правопорушення, характер правопорушення, ступінь його провини.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення, передбачене ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян..

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить суму в розмірі 665,60 гривень.

Керуючись ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 КУпАП та статтею 122-4 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави у сумі гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя: Філіпова І. М.