cправа №947/4610/26
провадження №3/947/852/26
П О С Т А Н О В А

20 лютого 2026 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №763330 від 20 січня 2026 року вбачається, що 18.01.2026 року о 19:00 годині, ОСОБА_1 вчинила за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканця, ОСОБА_2 , а саме вчинила сімейну сварку, ображала співмешканця, свідком чого була малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В матеріалах справи також містяться: 1) рапорт на лінію 102 від 19.01.2026 року, заявник повідомив, що батько б`є падчерку, викликали ДСНС, щоб допомогти винести потерпілу; 2) копія пояснень ОСОБА_3 від 19.01.2026 року; 3) копія паспорта ОСОБА_2 ; 4) копія рапорта інспектора СЮП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про те, що було здійснено виїзд за викликом про домашнє насильство у відношенні матері та вітчима від неповнолітньої ОСОБА_3 було відібрано заяву про поміщення її у державний заклад, через те, що неповнолітня не може перебувати у родині; 5) копія пояснень ОСОБА_1 від 20.01.2026 року, пояснила, що 17.01.2026 року та 18.01.2026 року за місцем мешкання у неї був конфлікт зі співмешканцем на побутовому підґрунті, внаслідок вживання алкогольних напоїв, свідком якого була її неповнолітня донька ОСОБА_4 ; 6) копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; 7) копія пояснень ОСОБА_2 від 19.01.2026 року, який пояснив, що його співмешканка, вчинила з ним сварку у присутності її неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , ображала його, сварки відбуваються на підґрунті того, що співмешканка систематично вживає алкогольні напої; 8) копія паспорта ОСОБА_1 ; 9) копія листа на ім`я в.о. начальника Служби у справах дітей ОМР про здійснення виходу за адресою родини з метою проведення профілактичних заходів.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлений своєчасно та належним чином. Надала до суду заяву, обставини, викладені у протоколі та вину визнала. Пояснила, що дійсно сварилася з цивільним чоловіком у присутності доньки, перед чоловіком та донькою вибачилась. Просила її суворо не карати та розглянути справу за її відсутності.

Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11.04.2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, а відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.173-2 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останньої.

ОСОБА_2 надав до суду заяву, у якій підтвердив обставини, викладені у протоколі, повідомив, що претензій до ОСОБА_1 не має.

Частина 2 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство) дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Пункт 3 ч.1 ст. 1 Закону про домашнє насильство визначає, що під визначення терміну домашнє насильство підпадають діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п.7 та п.5 ч.2 ст.3 Закону про домашнє насильство, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які є батьками та дітьми.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши докази по справі, оцінюючи кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя робить висновок, що 18.01.2026 року о 19:00 годині, ОСОБА_1 вчинила за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканця, ОСОБА_2 , а саме вчинила сімейну сварку, ображала співмешканця, свідком чого була малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддею не встановлено.

Таким чином, з метою виховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень, суддя вважає, що обґрунтованим та достатнім буде застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 35, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

5. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна