Провадження №3/367/25/2026
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 лютого 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №467505 від 28 вересня 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув.

Захисник, ОСОБА_1 , адвокат Таранов С.І. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування вказав, що із відеозапису з боді камери поліцейського долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 467505 від 28.09.2025 року транспортний засіб Chery, державний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться у нерухомому стані на узбіччі дороги з вимкненим двигуном, біля кіосків. При цьому ОСОБА_1 перебуває біля нерухомого транспортного засобу, а не в салоні цього ж автомобіля. Відеозапис не містить фрагментів переслідування працівниками поліції транспортного засобу Chery, державний номерний знак НОМЕР_1 , фрагменту його зупинення та фрагментів, на яких зафіксовано ОСОБА_1 , як водія, який керую транспортним засобом. Біль того, факт керування транспортним засобом 28.09.2025 року о 15 год. 30 хв. у місті Ірпінь по вул. Центральна, спростовується відеозаписом з боді камери поліцейського долученого до протоколу, оскільки початок запису починається о 15 год. 15 хв. 28.09.2025 року ( в цей час поліцейський займається оформленням матеріалів про адміністративне правопорушення), а ОСОБА_1 перебуває поряд із службовим автомобілем поліцейських. Захист звертає увагу, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічного та повної оцінки всіх доказів по справі. Окремо наголошує на тому, що визнання вини не є достатнім доказом для доведення факту керування транспортним засобом. Відсутність інших об`єктивних доказів, таких як відеозапис, означає, що вини не доведено належним чином, і особа не може бути притягнута до відповідальності. таким чином, знаходження біля транспортного засобу, який не є ів стані руху ( знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані ( або, особи, яка відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського) не є доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. також працівники провокували ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушенні (відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку захисника, слід зробити висновок про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться наступними матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 28 вересня 2025 року серії ЕПР1 № 467505, в якому зазначені встановлені судом обставини щодо часу і місця вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який мав бути проведений у зв`язку з виявленими ознаками: зокрема, щодо запаху алкоголю з порожнини рота на відстані, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

Крім того, з переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що працівники поліції під час спілкування з водієм, виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку із цим, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, проте ОСОБА_1 відмовляється від проходження такого огляду, посилаючись на те, що він не вживав.

Посилання захисника на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, суд не беру до уваги, оскільки доказове значення має те, що він відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Так, згідно з п.2 Інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.3 названої Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім того, слід зазначити про те, що діючим законодавством про адміністративне правопорушення зокрема ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку на відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті, отже суд критично ставиться до твердження захисника про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських є не повним.

Суд звертає увагу на те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи в закладі охорони здоров`я.

Щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то дані обставини спростовуються відповідями ОСОБА_1 , зафіксованими та боді - камеру поліцейького, зокрема, на питання поліцейського коли він сів за кермо (2 хвилина 43 секунди відеозапису, 15:18 час на екрані), ОСОБА_1 відповідає що тільки що.

Так, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Таким чином, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення, однак, у цьому випадку водій транспортного засобу ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я. Водночас, він відмовився і від такої пропозиції.

При цьому, суд вважає, що працівниками поліції було правомірно та у відповідності до вимог КУпАП зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тільки за наявністю обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, представником наголошувалось на тому, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а працівники поліції спровокували останнього відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, суд не може погодитись з такою позицію з огляду на наступне.

З дослідженого відеозапису з камер працівників поліції не вбачається жодного упередженого ставлення до особи, так і провокції з боку працівників поліції, як про це зазначав представник.

Поліцейський на відеозаписі (04 хвилини 20 секунд) чітко пропонує пройти огляд, зазначає, що за наслідками буде визначено стан алкогольного сп`яніння, або будуть зазначені ознаки алкогольного сп`яніння у разі відмови від проходження огляду.

Поліцейський не зобов`язаний пояснювати особі водію які санкції будуть застосовані до нього після складання протоколу, він зазначає, що цей протокол буде надіслано до суду, який розглядає справу.

Суд не приймає до уваги й інші доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, адже вони повністю спростовані дослідженими у судовому засіданні доказами.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стаття 27 КУпАП - штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання правопорушника ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення на водія - штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно протоколу серія ЕПР1 №467505 від 28 вересня 2025 року у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось.

Виходячи з вищевикладеного, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , який скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, та вважає за необхідне піддати правопорушника адміністративному стягненню, визначеному у санкції статті, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись статтями 27, 33-35, 40-1, частиною 1 статті 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.П. Одарюк