ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/4796/25 Головуючий 1 інстанції: Демченко С.В.
Провадження №33/818/100/26 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.483 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю секретаря Цебро Д.С.,

- представника Харківської митниці

Державної митної служби України Тупікової О.О.,

- захисника Васечка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Олешка Т.О. на постанову Київського районного суду м.Харкова від 10 липня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару, що становить 72 635 грн. 16 коп. без конфіскації предмету порушення митних правил.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Відповідно до постанови 04 серпня 2022 року ОСОБА_1 в зоні діяльності митного поста «Шегині» Львівської митниці ввіз на митну територію України транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 як гуманітарну допомогу для військової частини НОМЕР_3 .

Під час проходження митного оформлення ОСОБА_1 надав митному органу: декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 04 серпня 2022 року, де в розділі 6 «Отримувач» зазначена військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), в розділі 9 «Вид допомоги» зазначено транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , дизель»; звернення військової частини НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_5 на транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 , виданий 09 жовтня 2020 року органом 4638.

Під час проведення відповідних перевірочних заходів ОСОБА_1 надав митниці пояснення про те, що транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , після ввезення на митну територію України був переданий представнику військової частини НОМЕР_3 на підставі акту прийому-передачі матеріальних цінностей.

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_3 від 20 лютого 2025 року №40/17/11/2/1-2417 транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 військова частина не отримувала, зазначений транспортний засіб не перебуває та не перебував на обліку військової частини НОМЕР_3 .

Згідно зі службовою запискою Управління контролю та адміністрування митних платежів Харківської митниці від 21 березня 2025 року №15/15-02/3018, вартість транспортного засобу «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , рік виготовлення 2004, об`єм двигуна 1991 см3, тип двигуна дизельний, потужність 92 кВт, який був ввезений 04 серпня 2022 року, станом на дату ввезення на митну територію України становить 3900 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 04 серпня 2022 року складає 145270,32 грн.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікував за ч.1 ст.483 МК України, а саме - переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Олешко Т.О. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , як гуманітарна допомога, був переданий ОСОБА_1 військовій частині НОМЕР_3 на підставі акту прийому-передачі матеріальних цінностей. Вказав, що ОСОБА_1 після передачі автомобіля не міг впливати на дії посадових осіб військової частини НОМЕР_3 з приводу постановки на облік даного транспортного засобу. Зазначив, що лист т.в.о. командира військової частини від 20 лютого 2025 року факту підписання акту прийому-передачі транспортного засобу представником військової частини НОМЕР_3 , не спростовує. Наголосив, що дії ОСОБА_1 були направленні виключно на виконання волонтерської функції передачу гуманітарної допомоги.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Васечко Ю.А. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Представник Харківської митниці Державної митної служби України Тупікова О.О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, думку представника Харківської митниці Державної митної служби України, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з положеннями ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному виді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, т/з, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (ч.1 ст.495 МК України).

Відповідно принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Моментом закінчення цього правопорушення є фактичне переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України (ввезення або вивезення) із приховуванням від митного контролю.

Положеннями ч.1 ст.483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

З матеріалів справи вбачається, що військова частина НОМЕР_3 зверталася до Львівської митниці Державної служби з проханням сприяти в найшвидшому та безперешкодному перетині кордону та проходження митного контролю гуманітарної допомоги, а саме автомобіля «Hyundai Santa FE», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_1 , який передається військовій частині НОМЕР_3 . Перевезення вказаного транспортного засобу через митницю буде здійснювати ОСОБА_1 з 03 по 09 серпня 2022 року (а.с.18).

04 серпня 2022 року ОСОБА_1 в зоні діяльності митного поста «Шегині» Львівської митниці Державної митної служби України ввіз на митну територію України транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 (а.с.16, 17).

Ввезення автомобіля було здійснено на підставі наданих митному органу ОСОБА_1 декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, де в розділі 6 «Отримувач» вказано: військова частина НОМЕР_3 , в розділі 9 «Вид допомоги» зазначено: транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1,9 (а.с.16, 17).

Відповідно до ст.1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року №1192-XIV гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог ст.3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Згідно зі ст.3 Закону України «Про гуманітарну допомогу», підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.

При цьому, зміна отримувача гуманітарної допомоги можлива лише за письмовим погодженням з донором такої допомоги, крім випадків, якщо таке погодження було надано донором під час його пропозиції про надання гуманітарної допомоги або передбачено правочином щодо здійснення гуманітарної допомоги.

У відповідності зі ст.6 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється в порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.

Згідно з ч.1 ст.287 МК України та п.197.11 ст.197, п.213.3.9 ст.213 Податкового кодексу України, при ввезенні на митну територію України вантажі гуманітарної допомоги, звільняються від оподаткування, а саме сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2022 року №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Тобто, декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 04 серпня 2022 року, яка подавалась митному органу ОСОБА_1 була підставою для пропуску на митну територію України транспортного засобу «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 як гуманітарної допомоги на адресу військової частини НОМЕР_3 , та є документом, без якого неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено Митним кодексом України, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу. Митна декларація - це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури (п.20 ст.4 МК України).

Використання гуманітарної допомоги не за цільовим призначенням або з метою отримання прибутку є порушенням законодавства про гуманітарну допомогу, що тягне за собою кримінальну або адміністративну відповідальність (ст.12 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу»).

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом першої інстанції в основу винуватості ОСОБА_1 було покладено та прийнято як доказ у справі лист т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 від 20 лютого 2025 року, відповідно до якого, військова частина НОМЕР_3 транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , не отримувала та на її обліку вказаний автомобіль не перебував.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що військова частина НОМЕР_3 зверталася з відповідним письмовим зверненням, скріпленим гербовою печаткою до Львівської митниці Державної служби України з проханням сприяти в найшвидшому і безперешкодному перетині кордону та проходженню митного контролю гуманітарної допомоги - автомобіля «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , який буде ввезений ОСОБА_1 та переданий ним військовій частині НОМЕР_3 ; 04 серпня 2022 року ОСОБА_1 ввіз вказаний транспортний засіб на територію України через митний пост «Шегині», в якості гуманітарної допомоги для військової частини НОМЕР_3 , а 09 серпня 2022 року останній передав вказаний автомобіль представнику Національної гвардії України Моторі Н.Р. для потреб батальйонно-тактичної групи військової частини НОМЕР_3 на підставі акту прийому-передачі матеріальних цінностей (а.с.16-18, 26).

Представником митного органу відомості, зазначені в акті прийому-передачі транспортного засобу не заперечувались, як й легітимність самого факту його існування, оскільки даний акт від 09 серпня 2022 року було долучено до протоколу про порушення митних правил №0023/80700/2025 від 25 березня 2025 року.

Крім того, даних про те, що акт прийому-передачі від 09 серпня 2022 року має ознаки підроблення чи містить недостовірні відомості, матеріали справи не містять.

Згідно повідомлення військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України від 04 грудня 2025 року ОСОБА_1 було передано автомобіль «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 військовослужбовцю військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України ОСОБА_3 і відповідно до акту технічного стану №81 та акту приймання-передачі основних засобів 15 січня 2026 року транспортний засіб «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 , 2004 року випуску, поставлено на облік військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України.

Зазначені обставини свідчать про те, що подана ОСОБА_1 митному органу декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою не містить неправдивих відомостей щодо одержувача товару та найменування цього товару, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Представником митниці не надано жодних даних на спростування цього.

Представник Національної гвардії України Мотора Н.Р., який зазначений в акті прийому-передачі в якості отримувача транспортного засобу «Hyundai Santa FE», VIN: НОМЕР_1 від імені військової частини НОМЕР_3 , судом першої інстанції не допитувався, як і особи, які в подальшому користувалися цим транспортним засобом.

Таким чином, в матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Цим обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Олешка Т.О. задовольнити.

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 10 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня