Житомирський апеляційний суд
Справа № 295/3387/25 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Категорія 483 Доповідач Миколайчук П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 рокум. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В.,

за участі секретаря судового засідання Журавської Д.П.,

захисника Радченко О.Ю,

представника Житомирської митниці Кондратюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі клопотання представника Житомирської митниці Кондратюка А.В. про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2025 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу даного порушення,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2025 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю складу даного порушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник Житомирської митниці Кондратюк А.В., 30 січня 2026 року через Богунський районний суд м. Житомира подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та застосувати до нього стягнення у відповідності до санкції статті. Разом з тим, в апеляційній скарзі представник Житомирської митниці Кондратюк А.В. порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2025 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова винесена 27.11.2025 року, однак представник митниці при її винесенні не був присутні, а про її наявність дізнався лише 22.01.2026 року отримавши копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку.

В судовому засіданні представник Кондратюк А.В. підтримав клопотання про поновлення строків на оскарження. Вказав, що фактично в системі «Електронний суд» всі дії й повідомлення були здійсненні лише в січні 2026 року, а постанова доставлена до кабінету користувача лише 15.01.2026.

Захисник в судовому засіданні підтримав свої заперечення щодо поновлення строку на оскарження, так як постанова була оприлюднена своєчасно, а Житомирська митниця зобов`язана цікавитись результатами розгляду справи й мала змогу ознайомитись з оскаржуваною постановою. Крім того, навіть з 15.01.2026 пропущено строк на оскарження.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, та проаналізувавши доводи апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу наступного висновку.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Вказаною нормою визначено, що з дня винесення постанови починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до наведеної норми, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до ЄДРСР, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду постановлена 27.11.2025 року (а.с.169-173).

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження є 08.12.2025 року.

Апеляційна скарга в якій ставиться питання про поновлення строків на апеляційне оскарження подана через канцелярію Богунського районного суду м. Житомира 30.01.2026 (а.с.178-191), тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження представник Житомирської митниці зазначив, що оскаржувана постанова винесена 27.11.2025 року без представника Житомирської митниці. Про її наявність дізнався лише 22.01.2026 року, отримавши копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.

З постанови Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2025 року вбачається, що представник Житомирської митниці Кондратюк А.В. під час її постановлення не був присутній. Разом з тим про дату, час та місце розгляду справи, а саме 27.11.2025р. був належним чином повідомлений, що підтверджується протоколом судового засідання від 20.11.2025р.( а.с.165). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що постанову Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2025 року, надіслано судом для оприлюднення: 27.11.2025, зареєстровано: 28.11.2025, забезпечено надання загального доступу: 01.12.2025.

Крім того Житомирська митниця долучена як учасник по справі та має зареєстрований кабінет в підсистемі «Електронний суд» з 12.10.2021, відомості про що витребувані судом за клопотанням захисника.

Згідно руху документу в підсистемі «Електронний суд», а саме постанови Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2025 року вбачається, що оскаржувана постанова доставлена до електронного суду у формі файлу з текстом ще 28.11.2025, в електронній формі надіслана до електронного кабінету Житомирської митниці ще 15.01.2026 року, що підтверджується повідомленням до суду про доставку вказаного документу учаснику в його кабінет.

Вказані обставини свідчать про наявність у Житомирської митниці можливості, звернутись до суду з апеляційною скаргою у визначений законодавством строк, а об`єктивних чи поважних перешкод в своєчасному отриманні судового рішення матеріали справи не містять.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо. (Постанова ВП ВС від 20.11.2019, № 9901/405/1).

На думку суду, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури, кількості справ у представника тощо.

Враховуючи викладене, обставини викладені у клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги не є поважними або такими, що були б об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у визначений законом строк, і під час апеляційного перегляду таких причин також не встановлено, тому апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови відсутні, тому у задоволенні клопотання представника митниці Кондратюка А.В. про поновлення строку на подання апеляційної скарги слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

При вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

постановив:

У задоволенні клопотання представника митниці Кондратюка А.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2025 року - відмовити.

Апеляційну скаргу разом з усіма додатками до неї повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддяП. Миколайчук