ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 Справа №607/2872/26 Провадження №3/607/1460/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , який є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, учасника бойових дій, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2026 о 22 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Текстильна, 8А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електроскутером марки «Crosser» з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та ствердив, що у вказані в протоколі дату та час в стані наркотичного сп`яніння він не перебував. Також зазначив, що працівники поліції не роз`яснили йому наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Просив врахувати, що він є ветераном війни та особою з інвалідністю внаслідок війни, а також свій скрутний матеріальний стан, який позбавить його можливості сплатити штраф одним платежем, у разі його призначення судом. У зв`язку з наведеним, просив розстрочити сплату штрафу на 12 місяців.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є грубим умисним порушенням вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Відповідно до пункту 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом пункту 4 розділу І вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ зазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 10 вказаного Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

Зазначені положення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду кореспондуються із положеннями пункту 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з якими огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини.

Отже, з аналізу зазначених вище норм вбачається, що огляд водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставлення особи, щодо якої у нього є підстави вважати, що вона перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно із виявленими у неї ознаками такого сп`яніння.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №582452 від 03.02.2026, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 з долученим до нього носієм інформації DVD-R диском з відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 03.02.2026, відповідно до якого у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим ОСОБА_1 03.02.2026 о 23 год. 00 хв. було направлено на огляд у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР;

- розписці ОСОБА_2 від 03.02.2026, згідно з якою останній зобов`язався доставити транспортний засіб електроскутер марки «Crosser» за місцем проживання його власника та не допускати ОСОБА_1 до керування вказаним транспортний засобом;

- рапорті поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Висоцького М. від 03.02.2026, згідно з яким 03.02.2026 близько 22 год. 35 хв. було здійснено зупинку транспортного засобу - електроскутера марки «Crosser», під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху, під час спілкування з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, на що ОСОБА_1 відмовився.

Окрім того, суддею було досліджено доданий до протоколу про адміністративне правопорушення DVD-R диск з відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксовано факт керування 03.02.2026 о 22 год. 35 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом електроскутером марки «Crosser», та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що водія ОСОБА_1 проінформовано про причину зупинки керованого ним електроскутера та повідомлено про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Крім того, із вказаного відеозапису також вбачається, що на пропозицію уповноваженої особи пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують як послідовність та хронологію подій, які відбувались за участю водія ОСОБА_1 , так і обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не роз`яснили йому наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовуються відомостями відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на 08 хв. 50 сек. якого зафіксовано як інспектор поліції роз`яснює ОСОБА_1 про настання адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Надаючи оцінку твердженню ОСОБА_1 про те, що за обставин, викладених у складеному щодо нього протоколі, він не перебував у стані наркотичного сп`яніння також не свідчать про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у провину ОСОБА_1 , згідно складеного протоколу, ставиться не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Приймаючи рішення, суддя враховує, що керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 повинен розуміти правовий статус водія та виконувати обов`язки водія, встановлені правилами дорожнього руху, в тому числі пунктом 2.5. Правил дорожнього руху. Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги вказаного пункту ПДР, відносно нього працівником поліції законно та обґрунтовано було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях водія ОСОБА_1 , які мали місце 03.02.2026 о 22 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Текстильна, 8А, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.

За наведеного та враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке є грубим порушенням Правил дорожнього руху та має значну суспільну небезпеку, як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху, дані про особу порушника, який є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, учасником бойових дій, ступінь вини, вважаю за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке відповідно до санкції вказаної частини статті є безальтернативним.

При прийнятті вказаного рішення суддя також врахував відомості довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 04.02.2026, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, втім, вважає, що вказана обставина не перешкоджає застосуванню щодо останнього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки згідно Постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20 відсутність в особи посвідчення водія не виключає можливість застосування до неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Таке стягнення, на переконання суду, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання вказаної постанови в частині сплати штрафу, враховую наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

При цьому, положеннями КУпАП не визначено можливості та порядку розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, а можливе лише відстрочення сплати штрафу. Так, відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Водночас, порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а також усі питання пов`язані з таким виконанням, регулюються у порядку, встановленому законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання, є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 , наявність у нього інвалідності внаслідок війни, відсутність об`єктивної можливості сплатити штраф у розмірі 17000 гривень, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, одним платежем протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови, доходжу висновку про необхідність розстрочення ОСОБА_1 сплати вказаного штрафу на 12 місяців рівними частинами по 1416,67 гривень щомісячно, починаючи з лютого 2026 року і до повної сплати присудженої суми штрафу.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено обставини, що ускладнюють виконання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а тому заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання вказаної постанови в частині сплати штрафу підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 245, 266, 280, 283-285, 294, 301, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання вказаної постанови в частині сплати штрафу задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, накладеного вказаною постановою, на 12 (дванадцять) місяців рівними частинами по 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 67 копійок щомісячно, до 25 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2026 року і до повної сплати присудженої суми штрафу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу, постанова про накладення адміністративного стягнення буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення несплаченої суми штрафу в подвійному розмірі.

Зупинити перебіг строку давності звернення вказаної постанови в частині сплати штрафу до виконання до закінчення строку розстрочки, визначеного судом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук