П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, відносно якої складено протокол, розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу поліції №1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер платника податків невідомий, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546065 від 20.12.2025 року за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з даними протоколу 07.09.2025 року о 10:15 в с. Великі Лази, вул. Миру, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом (велосипедом) та під час руху виїжджаючи із вулиці Миру на вулицю Центральну, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ» н.з. НОМЕР_2 , у результаті даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, п. 12.1 ПДР. Дії водія кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, причин неявки суду не повідомив. До суду надано заяву про долучення доказів, а саме: заяви ОСОБА_2 про відсутність претензій до ОСОБА_1 , нотаріально засвідчену 27.10.2025, довідку про неможливість явки у судове засідання.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного висновку.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Також пунктом 2.3.б ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546065 від 20.12.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 13.09.2025 року, згідно з яким, він керував транспортним засобом марки «Mercedes-benz», моделі «Е 220 CDI», з реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_3 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії

НОМЕР_4 перебуває у його власності. Рухався в автомобілі разом з дружиною ОСОБА_3 та своїми синами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Жодного вантажу не перевозив. Того дня виїхали з населеного пункту Великі Лази, Ужгородського району Закарпатської області та прямували у напрямку свого місця проживання, а саме в місто Ужгород. Рухаючись по вулиці Вознесенська у вказаному населеному пункті та під?їжджаючи до автодороги М-06 сполученням «Київ-Чоп», рухався у повороті на виїзд в напрямку міста Ужгород зі швидкістю близько 25 км/год. у своїй смузі руху, попереду та позаду транспортних засобів, що рухались у попутному мені напрямку, не помітив, так само як і у зустрічному напрямку ніхто не їхав зі сторони заїзду в село Великі Лази. В цей момент, перебуваючи в повороті, відчув удар у правий передній бік бамперу, тоді в цей момент почав різко повертати руль ліворуч, оскільки зрозумів, що транспортний засіб зіткнувся з велосипедистом, який рухався по моїй смузі руху у зустрічному напрямку. Прийнявши всі міри з метою уникнення ДТП, зіткнення відбулось на смузі руху у попутному мені напрямку, контактування відбулось передньою частиною велосипеда з правою боковою частиною автомобіля, на якому він рухався, після чого з жінкою вийшли з автомобіля та одразу підійшли до велосипедиста та почали надавати йому першу медичну допомогу, в той час як жінка викликала працівників швидкої медичної допомоги та поліції. Після приїзду ШМД потерпілого госпіталізували в КНП «УМБКЛ» УМР в місті Ужгород, в той час як вони залишились на місці події з метою надання показів та оформлення місця дорожньо-транспортної пригоди. До моменту зіткнення з велосипедистом, який зіткнувся з транспортним засобом, такого не бачив. На момент ДТП була світла пора доби, була без опадів, асфальт був сухий. Внаслідок даної події сам отримав незначні тілесні ушкодження та від проходження судово-медичної експертизи відмовився. Згідно з протоколом допиту потерпілого ОСОБА_1 від 10.11.2025 року, згідно з яким, 07.09.2025 року близько 10:00 год., повертаючись з АС «Укрнафта», що розташована перед населеним пунктом Барвінок, Ужгородського району, Закарпатської області на перехресті доріг з круговим рухом. Рухався на велосипеді марки «AROLIS» сіро-зеленого кольору. Перебував на вулиці один. Позаду себе перевозив каністру 10 літрів палива. Повертаючи в село Великі Лази, спускаючись до повороту зі швидкістю 15 км/год., рухався по лівому узбіччі зі сторони міста Ужгород. Після чого не пам`ятає, що відбулося, отямився вже в КНП в місті Ужгород, де йому було повідомлено, що той потратив в ДТП. Було зазначено в поясненнях, що претензій до водія легкового транспортного засобу не має та в подальшому не буде мати. Висновком експерта №СЕ-19/107-25/13731-ІТ від 12.12.2025 року, згідно з яким було встановлено, що у заданій дорожньо-транспортній ситуації, із технічної точки зору, водій автомобіля MERCEDES-BENZ E220 (номерний знак НОМЕР_5 ) ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. У заданій дорожньо-транспортній ситуації, велосипедист ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху. У досліджуваній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля MERCEDES-BENZ E220 (номерний знак НОМЕР_6 ) ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не мав технічної можливості, своїми односторонніми діями, запобігти зіткненню з велосипедом. Оскільки, згідно прийнятому визначенню "небезпека" і "перешкода для руху" (див. п. 1.10 ПДР), при зміні дорожньої обстановки спричиненої появою велосипедиста на смузі руху автомобіля, не відноситься до визначення "перешкода для руху", то можливість його об?їзду не досліджувалась. Із технічної точки зору, при заданих експерту вихідних даних, у причинному зв?язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, с обставини, пов?язані з тим, що для водія автомобіля ОСОБА_2 , виникла небезпека для руху, у вигляді велосипедиста, який виїхав на смугу його руху на віддалі, на якій водій вже був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування транспортного засобу, у момент виникнення небезпеки для руху. Оскільки, в умовах досліджуваної дорожньо-транспортної ситуації, водій автомобіля ОСОБА_2 , не мав технічну можливість, своїми односторонніми діями запобігти зіткненню з велосипедом, то в його діях не вбачаються невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією ДТП, постановою про закриття кримінального провадження від 17.12.2025 року, згідно з якою було постановлено про закриття кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР за №70000576 від 08.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ, закриття відбулося у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ та рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Бринько І. від 20.12.2025 року.

Даючи оцінку доказам, суд також виходить з того, що відповідно до ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546065 від 20.12.2025 року за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з даними протоколу 07.09.2025 року о 10:15 в с. Великі Лази, вул. Миру, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом (велосипедом) та під час руху виїжджаючи із вулиці Миру на вулицю Центральну, не врахував дорожньої обстановки внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ» н.з. НОМЕР_2 , у результаті даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст.124 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу.

Поряд з цим, суду надано нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_2 від 27.10.2025 про відсутність претензій до ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Враховуючи характер та обставини адміністративного правопорушення, відшкодування шкоди, суд повинен обговорювати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам. Враховуючи наведені обставини та відсутність великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам у даному конкретному випадку, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22, 124, 247, 256, 278 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда