Справа № 177/386/26
Провадження № 3/177/133/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

за участі: секретаря судового засідання Ференц Я.З., прокурора Грищука В.І. (у режимі відео конференції), особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , її захисника, адвоката Мотрука Р.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої у КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради на посаді лікаря-отоларинголога, члена ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи членом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді лікаря-отоларинголога КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради, будучи відповідно до п. п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, лише 26.01.2026 о 12 год. 51 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Надала пояснення про те, що у 2023 році їй запропоновано обійняти посаду лікаря позаштатної військово лікарської комісії. Фактично, призначення мало формальний характер, оскільки вона була резервним лікарем (дублером). За фахом вона є лікарем отоларингологом, не обізнана з антикорупційним законодавством. Подання несвоєчасно декларації відбулось з поважних причин зокрема через необізнаність із законодавством, завантаженістю на роботі, частим відключенням електроенергії, Інтернету, а також постійним обстрілами Новопільскої територіальної громади. Жодного умислу на неподання декларації чи свідомого порушення строків її подання вона не мала, і як тільки дізналась про необхідність її подання, одразу ж заповнила на сайті декларацію та подала її.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Мотрук Р.В., у судовому засіданні також зазначив, що станом на момент розгляду даної справи, закінчились строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Водночас, зазначив, що у разі встановлення судом відсутності підстав для закриття провадження, просив звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за малозначністю правопорушення, на підставі ст. 22 КУпАП.

Прокурор Грищук В.І. у судовому засіданні, у режимі відеоконференції, просив визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та притягнути до відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, думку прокурора, дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати рішення з питань, що належить до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Наказом Національного агентства «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 23.07.2021 № 449/24 затверджено форми декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Цей порядок визначає процедуру заповнення та подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»

Суб`єкти декларування подають щорічну декларацію відповідно до частини першої статті 45 Закону України (щороку), абзацу другого частини другої статі 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який діє і на даний час.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та доповнено перелік суб`єктів декларування, визначених п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону підпунктом «ґ», а саме: голови та члени лікарсько-консультативних і медико-соціальних експертних комісії, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції № 4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія Закону, є: особовий склад штатних військово-лікарських комісій (ВЛК, п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону); голови та члени лікарсько-консультативних (ЛКК) і медико-соціальних експертних комісій (МСЕК), а також голови, їхні заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських (ВЛК) і лікарсько-льотних комісій (ЛЛК), які при цьому не є особами, зазначеними у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону (пп. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону).

Декларантами є всі особи, які входять (призначені/відряджені) до складу відповідних комісій згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови/члена/секретаря комісії, а також від строку перебування в складі відповідної комісії (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів).

Відповідно до Наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами) затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Згідно з п. 2.5 цього Положення - до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

До складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів),

Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

За запитом голови ВЛК (ЛЛК), до роботи позаштатних (постійно та тимчасово діючих) ВЛК (ЛЛК) на правах членів ВЛК (ЛЛК) можуть залучатися головні (провідні) медичні спеціалісти, начальники відділень, інші лікарі-спеціалісти закладів охорони здоров`я (установ), спеціалісти інших (не медичних) спеціальностей, начальник медичної служби та/або представник командування (керівництва) військової частини, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається.

На підставі затвердженого переліку начальник (керівник) закладу охорони здоров`я (установи) своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи.

Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, який пройшов тематичне удосконалення (підготовку) з питань військово-лікарської експертизи або має досвід виконання обов`язків у складі військово-лікарських комісій не менше одного року.

Розпорядженням начальника районної військової адміністрації від 26.12.2023 № Р-242/0/530-23 «Про утворення позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій у Криворізькому районі під час дії воєнного стану», ОСОБА_1 призначено військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, на виконання вище зазначених вимог у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2023 рік.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2023 рік 26.01.2026 о 12 год. 51 хв.

Місцем подання декларації є місце роботи ОСОБА_1 , КП «Криворізька ЦРЛ», с. Новопілля, вул. Вишнева, буд. 1А, що також не заперечувалося останньою в судовому засіданні.

Перевіркою не встановлено поважних причин несвоєчасного подання декларації. Доказів поважності причин неподання декларації у визначені законодавством строки ОСОБА_1 не подано і в судовому засіданні.

Диспозицію ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 , будучи членом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи на посаді лакаря - отоларинголога КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради, відповідно до пп. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, як на члена позаштатної військово-лікарської комісії та вона є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, і зобов`язана виконувати вимоги Закону, у тому числі зазначених у ч. 1 ст. 45 вказаного Закону.

За таких обставин вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення від 06.02.2026 № 156 містить відомості, які знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, даний протокол, як доказ у справі, складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис в протоколі та не заперечувалося в судовому засіданні.

Аналізуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Доводи захисника про те, що на момент розгляду справи спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, для даного виду адміністративного правопорушення, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Склад правопорушення, передбачений ст. 172-6 КУпАП, є триваючим. Початковим моментом триваючого правопорушення є діяння особи, коли винувата особа не виконує покладеного на неї обов`язку або виконує його неповністю чи неналежним чином. Триваючі правопорушення припиняються виконанням установлених обов`язків.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 26.01.2026 о 12 год. 51 хв., тобто дата та час несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2023 рік.

Положення ст. 38 та інших норм КУпАП зазначають, що законодавець пов`язує початок обчислення строку виявлення правопорушення з моментом, коли встановлено, що у діях особи є склад правопорушення (встановлено правопорушення).

Дії особи, що має право скласти протокол, до моменту складання протоколу можуть свідчити, що виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що таке діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення.

Відповідно до листа від 21.09.2021 р. № 710/0/158-21 Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду висловив свою позицію щодо дати виявлення правопорушення, а саме щодо питання застосування судами положень ст.38 КУпАП у частині визначення дня, з якого починається перебіг строку накладення адміністративного стягнення.

Так, Верховний Суд, зокрема, зазначив, що висновок про виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме сукупності його об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Така позиція Верховного Суду також висловлена в листі від 09.04.2021 № 1089/0/2-21 за результатами розгляду звернення Голови Національного агентства з питань запобігання корупції.

Таким чином, датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних і надання пояснення, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУПАП, тобто дата складання зазначеного протоколу.

Із огляду на викладене, доводи сторони захисту щодо закінчення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, є неспроможними.

Статтею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, законодавцем не визначено змісту поняття та ознак малозначності адміністративного правопорушення.

Водночас, на особливий характер адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вказують положення ч. 2 ст. 250 КУпАП, відповідно до яких, при провадженні в справах про адміністративні правопорушення, що передбачені ст. ст. 172-4-172-3 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

Боротьба з корупцією є одним із пріоритетних та важливих напрямів політики кожної держави.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Профілактика правопорушень, пов`язаних з корупцією, в загально визначеній політиці держави має попереджувальний та преюдиціальний характер в такому вкрай негативному для суспільства явищі, як корупція.

Визнання адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, може завдати шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади та місцевого самоврядування. Наведене виключає застосування положень ст. 22 КУпАП у даній справі.

Зважаючи на викладене, підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення, на чому наполягала сторона захисту, суд не вбачає.

Більш того, суд вважає безпідставними посилання сторони захисту на поважність причин неподання ОСОБА_1 декларації.

Суд зазначає, що адміністративне правопорушення за ст. 172-6 КУпАП вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності. Таке усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшла спеціальну перевірку, і мала виконувати вимоги законодавства щодо фінансового контролю. Окрім того, відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Вирішуючи питання про вид та міру адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника і вважає, що його необхідно визначити в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу, що буде відповідати положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, буде адекватним вчиненому і відповідатиме особі правопорушника.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні в справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі встановленого, ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 283-285, 287, КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Повний текст постанови складено 17.02.2026.

Суддя: