Справа № 367/2277/26
Провадження №3/367/679/2026
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, до адміністративної відповідальності протягом року не притягався, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №969994 від 27 січня 2026 року громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:15 січня 2026 року о 19 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: вчинив психологічний тиск та лаявся нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, суддя приходить до висновку про неможливість розгляду даної справи у суді та необхідність повернути вказаний адміністративний матеріал для усунення виявлених недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 969994 від 27 січня 2026 року не зазначено, чи була спричинена шкода, діями ОСОБА_1 , та яка саме шкода була спричинена, а також матеріали справи не містять доказів на підтвердження завдання шкоди, а відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає саме за завдання шкоди фізичному чи психологічному здоров`ю, а не як зазначено працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 96994 від 27 січня 2026 року " чим вчинив правопорушення"

Фабула статті 173-2 КУпАП визначає лише можливість притягнення до адміністративної відповідальності особи за умови доведення її об`єктивної сторони - діяння, наслідки та причинно-наслідковий зв`язок. Незазначення в протоколі про адміністративне правопорушення шкоди, яка була спричинена потерпілій особі та ненадання доказів наслідків спочатку зумовлює повернення матеріалів на дооформлення та в подальшому закриття провадження у справі, навіть за умови визнання особи своєї провини.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення проведена з порушенням вимог КУпАП, вищезазначені порушення та допущена неповнота при складанні адміністративного матеріалу унеможливлюють повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, а тому суддя вважає, що необхідно повернути вищезазначений адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_3 на доопрацювання для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 221, 256, 278, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП повернути до ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області на доопрацювання, для усунення вказаних недоліків.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Одарюк