КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Євграфової Я.І. в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Євграфової Я.І. разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення від 09 серпня 2025 року серії ЧЦП № 080474, під час проходження військової служби головний сержант ОСОБА_1 вимоги Закону та вимоги Статутів ЗСУ проігнорував та 09 серпня 2025 року був виявлений у стані сп`яніння в умовах воєнного стану на території військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17 000 грн.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Євграфова Я.І. подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Євграфова Я.І. вказує, що про судовий розгляд та прийняте рішення ОСОБА_1 дізнався лише у грудні 2025 року від представників військової частини, у зв?язку з чим одразу звернувся за правничою допомогою до адвоката. Жодного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи він не отримував, постанова суду йому не вручалась, на електронну адресу або через поштовий зв?язок не надходила, а також не була доступна йому в електронному кабінеті, що свідчить про відсутність належного доведення судового рішення до відома особи. 29.12.2025 року адвокатом через підсистему «Електронний суд» було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та витребування копії постанови, а 25.12.2025 року скаржник самостійно направив до суду клопотання про отримання копії постанови, що підтверджує добросовісне вжиття заходів одразу після отримання інформації про постанову. Таким чином, строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, що не залежали від волі скаржника, оскільки він був позбавлений можливості знати про винесення рішення, а судом не забезпечено належне вручення постанови, що на думку захисника є підставою для поновлення строку відповідно до ст. 294 КУпАП.

В апеляційні скарзі апелянт просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року скасувати та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 з підстав ст. 247 КУпАП. У разі залишення постанови без змін - пом`якшити стягнення або змінити вид стягнення ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог захисник вказала, що судом першої інстанції не встановлено допустимих доказів, як свідчили б, що ОСОБА_1 дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обовязків. Протокол про адміністративне правопорушення не містить достатніх відомостей про дотримання процедури огляду на стан сп?яніння відповідно до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, відсутня інформація про обґрунтовану підставу для огляду, не зазначено, хто саме проводив огляд і чи має право на це, не вказано щодо можливості проведення підтверджувального дослідження.

Із фабули протоколу, рапорту чергового та пояснень, наданих самим ОСОБА_1 , вбачається, що він дійсно не заперечував факт попереднього вживання алкогольних напоїв у неробочий час, однак у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та беззаперечні докази того, що 09.08.2025 року він перебував у стані сп?яніння під час проходження служби або під час виконання службових обов?язків, що є обов?язковою кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Крім того, судом не враховано, що огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився не уповноваженими посадовими особами військової частини, не на території частини та не в установленому для військовослужбовців порядку, а був здійснений 12.08.2025 року у цивільному медичному закладі - КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», що прямо суперечить вимогам Інструкції щодо проведення огляду військовослужбовців на стан сп?яніння, оскільки ініціатором направлення на огляд у таких випадках має виступати командир або черговий військової частини із складанням відповідного направлення, фіксацією у журналах частини, проведенням огляду за участю уповноважених осіб та без покладення фінансових витрат на військовослужбовця. Натомість, як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 при цьому оплатив медичні послуги за власний рахунок, що підтверджується банківською квитанцією від 12.08.2025 року на суму 3 056 грн 00 коп., що є прямим та безумовним порушенням вимог законодавства, що свідчить про недопустимість використання такого висновку, як доказу перебування у стані сп?яніння саме під час служби.

Захисник наголошує також на порушенні порядку фіксації огляду, оскільки військовою частиною не було здійснено огляд за місцем служби, не залучено штатного медика частини, не складено рапорт про направлення на огляд у встановленій формі, не внесено відомості у відповідні облікові журнали частини, що робить процедуру встановлення стану сп?яніння такою, що не відповідає спеціальному порядку, встановленому для військовослужбовців, і відповідно - не може бути підставою для кваліфікації за ч. 3 ст. 172-20 КУПАП, яка застосовується саме для випадків перебування у стані сп?яніння в особливий період під час виконання обов?язків служби.

Таким чином, огляд у цивільному закладі, оплачений скаржником за власні кошти, не ініційований військовою частиною, проведений без службової процедури та належного оформлення, є недопустимим доказом, а сам факт вживання алкоголю у вільний від служби час не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що свідчить про відсутність доведеності вини саме у службовий період, істотне порушення процедури огляду та неправильне застосування судом норм матеріального права, що є самостійною та достатньою підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Вказане свідчить про порушення вимог доказування, оскільки такий документ не може бути прийнятий судом як повноцінний доказ факту стану алкогольного сп?яніння.

Заслухавши доповідь судді в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, думку ОСОБА_1 та його захисника Євграфової Я.І., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, їх пояснення та відповіді на запитання суду, з урахуванням позиції сторони захисту передослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу прийнятною, разом з тим апеляційні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що оскаржуване рішення постановлено 21.08.2025 року (а.с.15). Судовий розгляд відбувся за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а в матеріалах справи відсутні будь які докази щодо його належного повідомлення, а також відсутні докази направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. Разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Євграфової Я.І. про ознайомлення з матеріалами справи від 29.12.2025 року (а.с.20-23), після чого того ж дня нею подано апеляційну скаргу. Таким чином, враховуючи відсутність відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду, внаслідок чого він не був обізнаний із прийнятим відносно нього судовим рішенням, а також положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою реалізації її права на вільний доступ до правосуддя апеляційний суд приходить до висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження і прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо допустимих, належних доказів, які свідчать про обґрунтованість висновків судді першої інстанції, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 080474 від 09.08.2025 (а.с.1б), підтверджуються також наявними у справі та передослідженими за участі сторони захисту доказами, а саме: висновком КМКЛ №10 про перебування у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5); рапортом чергового частини (а.с.7); поясненями (а.с.3-4); копією військового квитка ОСОБА_1 (а.с.6); службовою характеристикою ОСОБА_1 (а.с.2).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками судді, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Приписами ст. 245 КУпАП вказано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, віднесене до адміністративних правопорушень.

За частиною 3 статті 173-20 КУпАП дії передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчиненні особою в умовах особливого періоду.

Згідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд ОСОБА_1 проводився в медичному закладі у присутності уповноваженої особи військової частини, за добровільною згодою ОСОБА_1 , а тому такий огляд проведений у відповідності до ст. 266-1 КУпАП, відтак доводи сторони захисту щодо порушення процедури огляду на стан сп?яніння, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими.

Разом з тим, суд відхиляє твердження апелянта щодо відсутності доказів перебування ОСОБА_1 у стані сп?яніння під час проходження служби або під час виконання службових обов?язків, оскільки вказане повністю спростовується поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до змісту яких 09.08.2025 о 09 год. 05 хв. до відділення охорони здоровя для проходження медичного огляду перед добовим нарядом, з`явився головний сержант ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння. При огляді було відчутно сильний запах алкоголю, мова військовослужбовця сплутана, рухи заторможені, обличчя гіпермійоване.

Між тим, як вбачається із пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , останній сам зазначив, що 08.08.2025 року він зустрівся з друзями та вживав спиртні напої в кількості 2 пляшки, тож не розрахував з кількістю випитого, приїхав на службу з запахом алкоголю. Провину свою визнає.

Сукупність належних та допустимих доказів наведених в даній постанові свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, яка визначає правила їх накладення, та застосував до ОСОБА_1 менш суворий вид стягнення, який передбачає ч.3 ст. 172-20, а саме стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, що відповідно до ст. 24 КУпАП є менш суворим стягненням в порівнянні з арештом з утриманням на гауптвахті.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Враховуючи вищевикладене, постанова Дарницького районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Євграфової Я.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року - задовольнити, прийнявши її до розгляду.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Євграфової Я.І.- залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17 000 грн - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 753/17141/25

Апеляційне провадження № 33/824/982/2026

Категорія: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Бондаренко М.С.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.