Справа №521/792/26
Номер провадження 3/521/893/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Тихонова О.А., з секретарем судового засідання Ніколаєвою В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з СЮП ВП ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.184, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18.02.2026 року було об`єднано в одне провадження справи про адміністративне правопорушення №521/792/26 (провадження 3/521/893/26), справу №521/793/26 (провадження 3/521/894/26) складені відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для спільного розгляду.

Так, з протоколів про адміністративне правопорушення вбачається:

З протоколу серії ВАД № 762836 від 16.01.2026 року вбачається, що 12.01.2026 року близько о 21:00 годині гр. ОСОБА_1 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: під час побутового конфлікту з дружиною в присутності дитини висловлювався на підвищеному тоні, кричав, вчинив психологічний тиск.

З протоколу серії ВАД № 762835 від 16.01.2026 року вбачається, що 16.01.2026 року близько о 20:20 годині гр. ОСОБА_1 ухилився від своїх батьківських обов`язків6 а саме не забезпечує належні умови для життя, розвитку, навчання та виховання, відсутні необхідні речі в квартирі для розвитку дитини, чим порушив ст. 150 СК України.

Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст.184 КУпАП відповідно.

Судом встановлено, що обставини правопорушень, що ставляться особі у провину, відповідають територіальній юрисдикції Хаджибейського районного суду м. Одеси.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився у день надходження матеріалів справи про адміністративне правопорушення до суду співробітниками поліції явку ОСОБА_1 не було забезпечено.

Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Крім того, протоколи про адміністративне правопорушення містять підпис особи зокрема, у графі з інформацією, що розгляд справи відбудеться у Хаджибейському районному суді м. Одеси, з чим особу ознайомлено. Таким чином, особі було достовірно відомо, що розгляд справи відбуватиметься у Хаджибейському районному суді м. Одеси.

До категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, провадження відносно особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП не відноситься.

За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи та обізнаність ОСОБА_1 про розгляд його справи судом, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справ, проаналізувавши докази, та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП , що передбачає відповідальність за вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була нанесена шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також відноситися у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП , що передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашнього насильства " (не перебували) в родинних відносинах чи в шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, на тому самому місці, що й потерпіла особа, а також загрози вчинення таких діянь.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» , батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичне, духовне та моральне розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійної життя та праці.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичне, духовне та моральне розвиток, а також забезпечувати належні умови життя дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України , ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Проаналізувавши документи у справі суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в документах, які містяться в матеріалах справи, які були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом № 762836 від 12.01.2026 року, ОСОБА_1 , в яких він підтверджує спричинення психологічного насильства малолітній доньці, рапортом про реєстрацію ЄО за № 515 від 12.01.2026 року, поясненнями ОСОБА_3 , в яких вона підтверджує обставини, зазначені в протоколі, складеного відносно неї за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо складеного протоколу за ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо незабезпечення ОСОБА_1 належним чином умов проживання малолітньої доньки, суд приходить до таких висновків.

Загальне формулювання в протоколі, що ОСОБА_1 «не забезпечує належні умови для життя, розвитку та навчання дитини, відсутні необхідні речі в квартирі» не дає суду підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

До суду не надано належних та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №489/4827/16а, свідчення службової особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

Вищевикладене свідчить про не дотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 184 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суд оцінює критично з наведених вище обставин.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУПАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Даний вид впливу суд вважає достатнім і доцільним для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9-11, 23, 36, 173-2, 184, 221, 252, 283, 284, КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.А. Тихонова