Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5020/25 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Номер провадження №33/4805/110/26
Категорія ч.1 ст.130,124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Потопальського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Потопальського Миколи Володимировича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн судового збору. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за спливом строку притягнення до відповідальності.

Згідно з постановою судді районного суду, водій ОСОБА_1 26 липня 2025 року о 23-45 год у м. Коростень на перехресті вулиць Сосновського-Грушевського, повертаючи праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив ДТП із автомобілем Nissan АМ0661YA, внаслідок пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. При цьому керував транспортним засобом Volkswagen Passat НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини), згідно результату токсикологічного дослідження номер 2150 від 04 серпня 2025 року водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (результат позитивний 1,88 проміле), чим порушив п. 2.9.а Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову в частині притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що матеріали справи не містять висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у направленні водія на огляд вказано, що ОСОБА_1 від огляду у медичному закладі відмовився, тому медичний огляд не проводився. Протокол про адміністративне правопорушення захисник не вважає беззаперечним доказом. На його думку, перебування водія у стані сп`яніння жодними доказом, визначеним Інструкцією №1413/27858, не підтверджено.

Апеляційна скарга не містить будь-яких доводів щодо невідповідності постанови суду першої інстанції нормам закону в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, тому у цій частині апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Потопальського М.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протоколи про вчинення адміністративних правопорушень серії ЕПР1 №415406 від 07 серпня 2025 року, серії ЕПР1 №403861 від 27 липня 2025, розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією результату токсикологічного дослідження №2150 від 04 серпня 2025 року, за змістом якого у доставленому зразку крові алкоголь виявлений в концентрації 1,88 ‰; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №5323964 від 27 липня 2025 року; пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; рапорти працівників поліції; копію висновку про результати службового розслідування від 18 серпня 2025 року; схему місця ДТП; фотокартки; копію довідки №3247 від 27 липня 2025 року; відеозапис події.

Так, із вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули на місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, встановили обставини та учасників ДТП. У зв`язку з виявленою у ОСОБА_1 такої ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, останньому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора Драгер або у найближчому медичному закладі, водій категорично та однозначно відмовився, проте вказав, що згоден здати кров у медичному закладі. У КНП «Коростенська ЦМЛ» працівник поліції надав медичному працівнику направлення на освідування ОСОБА_1 , у якого здійснено забір крові у присутності лікаря, яким повідомлено, що в подальшому буде складено акт, в якому вказується, що взято кров, висновок при цьому не буде складатись, оскільки здійснено забір крові. Повідомлено, що результат буде за 7-10 днів.

На іншому диску зафіксовано складення щодо ОСОБА_1 07 серпня 2025 року за його участю адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ознайомлення його з їх змістом, правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, які він підписав без заперечень та додаткових заперечень, зауважень та пояснень.

Оцінивши зазначені докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною, його дії кваліфіковано правильно, як керування особи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Проте такий висновок апеляційний суд вважає передчасним.

Вказані вище докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Згідно із розділом ІІІ Інструкції (в редакції на час складення протоколу) огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. На підставі вказаного акта медичного огляду видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння).

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Форма такого висновку міститься у Додатку 4 до Інструкції.

Пунктом 22 Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеного у закладі охорони здоров`я лабораторного дослідження на визначення у ОСОБА_1 стану сп`яніння, спеціалістом, яким проведено дослідження, складено результат токсикологічного дослідження методом ГХ крові/сечі на вміст алкоголю від 27 липня 2025 року №2150, згідно якого в крові ОСОБА_1 виявлений етиловий алкоголь в концентрації 1,88 проміле (а.с. 9).

Разом з тим, висновок лікаря щодо результатів проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за встановленою формою (додаток 4 до Інструкції) із заключним діагнозом про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, в матеріалах справи відсутній.

За інформацією КПН «Коростенська центральна міська лікарня» Коростенської міської ради №1840 від 15 жовтня 2025 року, наданою на запит районного суду, ОСОБА_1 27 липня 2025 року працівники поліції доставили до лікарні для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте останній від проходження огляду відмовився, про що зазначено у відповідному направленні. Тому, медичний огляд ОСОБА_1 проведено не було (а.с. 52).

До вказаної інформації долучена копія направлення від 27 липня 2025 року, що за змістом не суперечить вищевикладеному (а.с. 53).

Крім того, судом першої інстанції із долучених відеозаписів події встановлено та перевірено апеляційним судом, що ОСОБА_1 запропоновано та надано можливість пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з наявністю ознак алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у медичному закладі з використанням технічних пристроїв він відмовився та виявив бажання здати аналіз крові, який і було у нього відібрано в медичному закладі в присутності працівника поліції, яким було видано направлення на проведення освідування. При цьому працівник поліції наполягав на документальному оформленні процедури такого освідування, однак лікар йому повідомив, що у випадку забору у пацієнта біологічних рідин, у т.ч. і крові висновок про проведення освідування не складається.

За таких обставин складені відносно ОСОБА_1 процесуальні документи є суперечливими за своїм змістом, не містять належних доказів його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а зібрані у справі докази не можуть бути достатніми та достовірними для висновку про винуватість останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, «поза розумним сумнівом». Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачяться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Потопальського Миколи Володимировича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь