ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року місто Київ

Справа № 757/55495/25

Провадження № 33/824/1318/2026

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Колісника Андрія Івановича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року (у складі судді Гречаної С.І.)

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який займає посаду уповноваженої особи політичної партії «КОНСЕРВАТИВНО-ДЕМОКРАТИЧНА ПАРТІЯ УКРАЇНИ СИЛА І ЧЕСТЬ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ст. 212-21 КУпАП

ВСТАНОВИВ

З протоколу про адміністративне правопорушення № 50-33/1255 від 03.11.2025, складеного головним спеціалістом відділу реалізації матеріалів перевірок Департаменту формування Доброчесності політичних фінансів уповноваженою особою Національного агенства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 будучи уповноваженою особою політичної партії «КОНСЕРВАТИВНО-ДЕМОКРАТИЧНА ПАРТІЯ УКРАЇНИ СИЛА І ЧЕСТЬ», код ЄДРПОУ - 33308363 порушив порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за І квартал 2025 року до Єдиний державний реєстр звітності політичних партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (далі - Реєстр), порушення виявлені та зафіксовані у висновку про результати перевірки Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру від 04.07.2025 № 2411, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 212-21 КУпАП.

Печерський районний суд м. Києва постановою від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП і застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 н.м.д.г., що становить 5 100 грн; стягнув на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з такою постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Колісник А.І. 30 грудня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд розглянув справу за ОСОБА_1 , який перебував на стаціонарному лікуванні, про що суд був повідомлений через захисника, який також просив відкласти розгляд справи.

Вважає, що датою виявлення правопорушення є 25.05.2025 - дата направлення на адресу партії запиту щодо надання пояснень, а не 04.07.2025 як це вважає НАЗК з огляду на складення висновку про результати перевірки звіту партії. При цьому, датою вчинення правопорушення слід вважати дату підписання звіту - 09.05.2025, а тому 6-місячний строк для притягнення до адміністративної відповідальності станом на дату прийняття постанови судом першої інстанції (22.12.2025) закінчився.

09 лютого 2026 року від НАЗК надійшли пояснення, відповідно до яких оскаржувану постанову вважають такою, що прийнята з дотримання норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Колісник А.І. кожен окремо апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність, обґрунтованість та вмотивованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Апеляційний суд зауважує, що апеляційна скарга не містить будь-яких доводів на спростовання висновків суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 212-21 КУпАП, а у прохальній частині апеляційній скарзі він просить закрити провадження у зв`язку зі спливом строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 4 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення незалежно від того, чи є зазначене порушення триваючим.

Момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Відповідно до роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2021 року № 1089/0/2-21 виявлення адміністративного правопорушення - це установлення наявності підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень, тощо). Висновок про те, що виявлене правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

З матеріалів справи вбачається, що датою виявлення вчинених правопорушень слід вважати день складання висновку від 04 липня 2025 року № 2411 про результати перевірки Звіту політичної партій про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оскільки на момент складання указаного висновку про результати перевірки звіту політичної партії були зібрані усі необхідні докази, що у сукупності свідчать про наявність ознак складу правопорушення.

6 місяців з цієї дати спливають 04 січня 2026 року, а отже строки накладення адміністративного стягнення, передбачені частиною 4 статті 38 КУпАП, не закінчились і суд першої інстанції обґрунтовано наклав адміністративне стягнення.

Доводи щодо розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є такими, що свідчать про порушення її прав, оскільки в судовому засіданні 22 грудня 2025 року її інтереси представляв захисник - адвокат Колісник А.І., що вбачається із постанови суду. Твердження про те, що насправді судового засідання не відбулося і адвокат ніяких пояснень не давав, є недоведеними.

Суд враховує, що в частині 2 статті 268 КУпАП, яка визначає обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у переліку відсутня стаття 212-21 КУпАП, що вказує на можливість розгляду справи за цією статтею за відсутності такої особи.

Також, позиція сторони захисту письмово викладена у клопотанні про закриття провадження у справі, якому суд першої інстанції надав оцінку, яку відобразив у прийнятій постанові.

Зрештою, апеляційний суд враховує, що позиція сторони захисту зводиться до спливу строків накладення адміністративного стягнення, що є питанням права, а не факту. З урахуванням цього, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності жодним чином не могла б вплинути на оцінку судом вказаного питання.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Колісника Андрія Івановича - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Желепа