Справа №303/1291/26
Провадження № 3/303/366/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 лютого 2026 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,-

- за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2026 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в місті Мукачево по вулиці Ярослава Мудрого,5, керуючи транспортним засобом марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), перед зміною руху, а саме під час виїзду на право з прилеглої житлової зони, допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Mini Kuper» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 07 лютого 2026 року о 12 годині 10 хвилин в місті Мукачево по вулиці Ярослава Мудрого, 5, керуючи транспортним засобом марки «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог пункту 2.10 а Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), став учасником дорожньо-транспортної пригоди та самовільно залишив місце події.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення визнав повністю, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення подав письмове заперечення. Свої доводи мотивував тим, що даний протокол складений односторонньо, виключно в інтересах потерпілої. Поліцейською 2 взводу 4 роти УПП Управління патрульної поліції в Закарпатській області сержантом поліції Логвіновою Г.В. зазначено, що ОСОБА_1 допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «Міні Купер» реєстраційний номер НОМЕР_2 , проте чомусь не зазначено порушення водія транспортного засобу марки «Міні Купер» стовно заборони зупинки, стоянки, а тим більше паркування автомобіля у місці де заборонено зупинку та стоянку ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, чим порушено підпункт д) пункт 2.3 Правил дорожнього руху. Виїжджаючи на дорогу з інтенсивним рухом автотранспорту, близько до світлофору, що спонукає водіїв пришвидшувати рух, щоб встигнути на зелений колір світлофора, сконцентрувався на пропуск пішоходів справа і зліва у зв`язку з чим взагалі не помітив, що зачепив як його повідомили поліцейські, правою стороною свого автомобіля припаркований безпосередньо біля виїзду з прилеглої території транспортний засіб марки «Міні Купер», не відчувши жодного зіткнення.

ОСОБА_1 зазначає що твердження, що він покинув місце дорожню-транспортної пригоди не відповідає дійсності. Намірів залишати місце дорожньо-транспортної пригоди не мав, оскільки самої події не бачив та не відчув будь-якого зіткнення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення просить закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини події дорожньо-транспортної пригоди, яка мали місце 07 лютого 2026 року.

Адміністративним правопорушенням відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, слід прийти до висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення з наступних підстав.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585678 від 07 лютого 2026 року, схемою ДТП від 07 лютого 2026 року, поясненнями, рапортом працівника поліції від 07 лютого 2026 року.

Відповідно до статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника визнається щире розкаяння винного, а саме у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, яке Правилами дорожнього руху визнається грубим, ступінь провини правопорушника і дані про її особу, визнаю необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції інкримінованої статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо притягнення до відповідальності за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, суд зазначає наступне.

Відповідальність за адміністративне правопорушення передбачене статті 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення настає в разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З наданих матеріалів справи, пояснень сторін та досліджених доказів не вбачається належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 умисно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди з метою ухилення від відповідальності.

Факт відсутності особи на місці події на момент прибуття працівників поліції сам по собі не свідчить про склад правопорушення, передбаченого за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення, без встановлення умислу та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення передбаченого за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зокрема, наданим суду поясненнями та письмовим запереченням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується що 07 лютого 2026 року з його боку не вчинено дій спрямованих на умисного залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (пункту 55 рішення у справі "Гурепко проти України"; пункту 21 рішення у справі "Надточій проти України").

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вище наведеного ОСОБА_1 слід визнати винним за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.

У відповідності до статті 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 124,122-4, 247,280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол ЕПР1№585648 від 07 лютого 2026 року) адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп., який зарахувати : отримувач коштів:ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/о:UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу судовий збір; пункт ставок судового збору 5.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Оксана МАРГИТИЧ