Справа № 529/64/26
Провадження № 3/529/52/26
ПОСТАНОВА

іменем України

16 лютого 2026 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , оператора 2 відділення взводу управління 2 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

17.01.2026 близько 08 год. 00 хв. на території військової частини в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, який встановлено медичним оглядом на стан алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак про дату та час розгляду справи повідомлений шляхом надсилання судової повістки у додаток Вайбер, яка доставлена 30.01.2026.

Враховуючи вказане, з метою розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Крім того, слід звернути увагу на норми ч. 1 ст. 268 КУпАП, згідно якої участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст. 172-20 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою і другою цієї статті, вчинені особою: яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення та в умовах особливого періоду.

Частина 1 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ч. 4 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України Про оборону України визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого встановленим порядком введено воєнний стан з 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діє і на даний час.

Відтак, станом на день вчинення адміністративного правопорушення в Україні діяв особливий період.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується наступною сукупністю доказів:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення № А4957/128 від 18.01.2026, який складено командиром військової частини НОМЕР_1 , з якого вбачається, що солдат ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини при виконанні обов`язків військової служби в умовах особливого періоду;

- висновком щодо результатів медичного огляду та лабораторних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 24 від 17.01.2026, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 о 10 год. 32 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- роздруківкою алкотестера Драгер, відповідно до змісту якого вміст алкоголю у видихуваному солдатом ОСОБА_1 повітрі становив 1, 85 %.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 згідно яких останній дійсно 17.01.2026 будучи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння за сімейними обставинами;

- військовим квитком серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 призвано на військову службу.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

На спростування обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 жодних доказів до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

За таких обставин, враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, винність якого у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами зібраними по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність тяжких наслідків, приходжу до висновку про необхідність призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке буде достатнім для попередження вчинення ним інших правопорушень в подальшому.

Разом з тим, відповідно до п.12 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись статтями 280, 283, 304 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення - ч.1 ст.307 КУпАП.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місце знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.Є. Петренко