№ 3/522/592/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., за участі секретаря судових засідань Крохмаль О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2025р., о 00 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 керував електросамокатом Jet, по вул.Водопровідній у м.Одесі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, оскільки електросамокатом він не керував, оскільки коли почалась комендантська година та додому не було чим добиратись, він з товаришем вирішили поїхати на самокаті, при цьому товариш повідомив, що він буде за кермом електросамокату, оскільки не вживав алкогольні напої. Чому працівники патрульної поліції склали на нього протокол, йому невідомо. Провадження у справі просив закрити за відсутності доказів вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши відеозапис з місця події, яка мала місце 29.10.2025р., суддя приходить до наступного.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29.10.2025р., о 00 годині 40 хвилин, керував електросамокатом Jet, по вул.Водопровідній у м.Одесі в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився виконати вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд визнає зазначені докази допустимим, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 497018 від 29.10.2025 р.; довідкою УПП в Одеські області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_1 від 08.04.2021 року, направленням на медичний огляд до КНП «ООМЦПЗ» на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та відео з місця події, долученого до матеріалів справам з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та вживання алкогольних напоїв, а також відмовився виконати вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Суд критично ставиться до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про невизнання своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, оскільки вони суперечать зібраними по справам доказам, а саме дослідженим у судовому засіданні відео з місця події, яке мало місце 29.10.2025р., а тому розцінює таку позицію, як спробу уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд доходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника,вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкцій ч.1ст.130 КУпАП,яке за своїм видом і розміром буде справедливим,відповідатиме характеру вчиненого правопорушення,особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником,так й іншими особами, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130, 268, 283-284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»,суддя,

суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копи постанови про накладення штрафу, у разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня й винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя: Д.В.Осіік