КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/936/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23січня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кулакова М.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Білоцерківськогоміськрайонного суду Київської області від 17листопада 2025 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Кулаков М.А в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, і доказів цього матеріали справи не містять.

Крім цього, як стверджуєзахисник, працівниками поліції ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом через підозру, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За наслідками апеляційного розгляду захисник Кулаков М.А.просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадженняза відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом із апеляційною скаргою захисник Кулаков М.А. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що оскільки ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, відповідно не знав про прийняте судом рішення, а текст оскаржуваної постанови він отримав лише 09 грудня 2025 року, що підтверджується конвертом та роздруківкою трекінгу Укрпошти.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки обставини, на які посилається апелянт, підтверджуються матеріалами справи.

З цих підстав суд задовольняє клопотання захисника Кулакова М.А. та поновлює строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2025 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Кулакова М.А. на підтримку поданої апеляційноїскарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 10.09.2025 року о 02 год. 37 хв. по вул. Ярослава Мудрого, 173 у місті Узин Білоцерківського району Київської областікерував транспортним засобом Skodaд.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров'я відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідила обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшла висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху,що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПРД суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення;акт огляду на стан сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 від огляду відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препараті, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду у медичному закладі; дані відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак водій в категоричному порядку від такого огляду відмовився, та повідомив поліцейським, що напередодні вживав алкогольні напої.

Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, поліцейськими правомірно та на законних підставах було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захисник Кулаков М.А. зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров'я, проте працівники поліції його туди не доставили.

Такі доводи апелянта є необґрунтованими, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Також у своїй апеляційній скарзі захисник звертає увагу на те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Проте, такі доводи не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 неодноразово повідомлялось, що далі він керувати транспортним засобом не може, оскільки у них є підозра, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Та обставина, що у матеріалах справи відсутня довідка про те, що ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом, також жодним чином не впливає на правильність прийнятого судом рішення.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Білоцерківськогоміськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2025 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кулакова М.А. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз