Житомирський апеляційний суд
Справа № 278/702/25 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 130 Доповідач Миколайчук П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 рокум. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В.,

із секретарем судового засідання Журавською Д.П.,

з участю захисника Ходака С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Ходака Сергія Костянтиновича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року, щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП; закрито провадження по справі за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків розгляду справи; накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до постанови, 05.02.2025 року о 22:20 годині на 141 км автомобільної дороги М-06, поблизу с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, водій керував транспортним засобом «MAN» з д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «FLIEGL» з д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння рук); від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Також, 05.02.2025 року о 22:20 годині на 141 км автомобільної дороги М-06, поблизу с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, водій, керуючи транспортним засобом «MAN» з д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «FLIEGL» з д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїхав на смугу для зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «LAND ROVER» з д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку; при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3.б, 11.3 ПДР України.

На постанову суду захисником Ходаком С.К. подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також просить закрити провадження по справі за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків розгляду справи. Вважає, що постанова суду винесена з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що у відповідності до протоколу ЕПРІ №239623, 05.02.2025 року саме о 22:20 годині водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння; проте, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 06.02.2025 року о 00 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 погодився пройти огляду на стан наркотичного сп`яніння, а 06.02.2025 року о 00 год. 35 хв. поліцейський повторно запропонував пройти вказаний огляд з іншим екіпажем поліції. Проте, частиною 4 ст.266 КУпАП огляд здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Отже, повторно водію запропонували пройти огляд о 00:35 годині, тобто зі сплином визначеного двохгодиного терміну.

Звертає увагу, що спілкування водія з поліцейським відбувалось у темну пору доби та в зимовий період, поліцейські не застосовували ліхтарик; поліцейські по відношенню до ОСОБА_1 мали упереджене ставлення; виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук не підтверджуються жодними об`єктивними даними. Відеозаписом з камер поліцейських не підтверджено наявність об`єктивних підстав для направлення на огляд водія ОСОБА_1 та працівником патрульної поліції не вживалися належні заходи до встановлення вказаних ознак.

Факти щодо вживання ОСОБА_1 наркотичних засобів за день до події базуються лише на припущеннях суду, адже з відеозапису неможливо встановити, з ким проводиться бесіда інспектора, окрім того, ОСОБА_1 в протоколі надав пояснення, що вживав лікарські препарати, а не наркотичні засоби.

Вказує, що суддею в межах розгляду справи було повідомлено, що на дослідження доказів, які є в матеріалах справи, вона виділяє 15 хвилин, хоча стороною захисту зауважувалось, що лише відеозапис з нагрудної камери поліцейських тривалістю 02 години 17 хвилин і такий підхід суду суперечить основному принципу безпосереднього дослідження судком доказів під час судового засідання. Такі дії вважає надмірним формалізмом, упередженим ставленням, порушенням права на захист та принципу безпосереднього дослідження доказів, принципу «презумпції винуватості».

Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що постанову суду першої інстанції захисник отримав лише 02.01.2026 року, а ухвала Житомирського апеляційного суду від 15.01.2026 року про повернення апеляційної скарги через недолучення договору про надання правничої допомоги отримана ним 16.01.2026 року і після усунення вказаних недоліків остаточно подано апеляційну скаргу в максимально короткий строк.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній доводів.

Заслухавши пояснення захисника Ходака С.К. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення викладають аргументи щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме у цьому протоколі, який суд має оцінити у сукупності з іншими доказами у справі.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом абзаців третього та п`ятого частини другої статті 16 указаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3.б ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №239623 від 06.02.2025 та ЕПР1 №239586 від 06.02.2022, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2025, рапортом поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , схемою місця ДТП, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом із нагрудної камери патрульного поліцейського, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 в суді першої інстанції.

На переконання апеляційного суду, зазначені докази є належними та допустимими, оскільки відповідають вимогам зазначеним у ст. 251 КУпАП та в своїй сукупності повністю підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, з відеозапису, долученого до справи вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом; заснув за кермом; вживав канабіноїди напередодні події; спочатку погодився пройти огляд в медзакладі, проте згодом відмовився від огляду.

Тобто з доказів, досліджених судом першої інстанції вбачається порушення ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом п. 2.5, п.11.3, п.2.3.б ПДР України та відповідно, скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта з приводу того, що подія сталася 05.02.2025 року о 22 год. 20 хв., 06.02.2025 року о 00 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 погодився пройти огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте повторно водію запропонували пройти огляд о 00 год. 35 хв., тобто зі сплином визначеного двохгодиного терміну, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Так, повторна пропозиція пройти огляд і була викликана тим, що ОСОБА_5 було забезпечено можливість прибуття в медзаклад іншим екіпажем, який і з`ясовував думку водія. Крім того, п. 9 розділу ІІ Порядку передбачено двохгодинний строк для проведення огляду, але строк цей рахується не з часу керування авто чи скоєння ДТП, а саме з часу встановлення підстав для проведення огляду, що не є тотожними поняттями. Так, подія ДТП дійсно трапилась о 22-20, проте екіпаж прибув на місце події лише о 22-50, про виявлені ознаки сп`яніння повідомив о 00-10 год. Отже, ОСОБА_1 остаточно відмовився їхати на огляд до медичного закладу до сплину визначеного 2-годинного терміну.

Доводи апелянта з приводу невжиття працівником поліції належних заходів для встановлення ознак наркотичного сп`яніння у зв`язку зі спілкуванням водія з поліцейським у темну пору доби, в зимовий період, без застосування ліхтарика спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що оформлення матеріалів ДТП відбувалося впродовж тривалого часу на автодорозі при увімкнених фарах автомобілів, при увімкнених проблискових маячках, в салоні автомобіля патрульної поліції з увімкненим в салоні світлом, що давало можливість поліцейським зробити висновок про наявність ознак наркотичного сп`яніння. При цьому, суд наголошує, що встановлення ознак сп`яніння належить до дискреційних повноважень поліцейського, який направляє особу на огляд, і виключно поліцейський, враховуючи фактичні обставини та обстановку, що склалася, може безпосередньо виявити та встановити наявність або відсутність таких ознак. При цьому, відсутність в певні часові проміжки на відеозапису тих чи інших ознак сп`яніння (наприклад, тремтіння пальців рук), не свідчить про відсутність таких ознак у водія в цілому, зокрема під час їх виявлення та направлення на огляд.

Доводи захисника, що твердження суду про вживання ОСОБА_1 наркотичних засобів за день до події базуються лише на припущеннях суду, адже з відеозапису неможливо встановити, з ким проводиться бесіда інспектора, а в протоколі ОСОБА_1 надав пояснення, що вживав лікарські препарати, а не наркотичні засоби, апеляційний суд відхиляє, оскільки вказані слова водія зафіксовані саме на реєстратор поліцейського.

Доводи про неналежність та недопустимість відеозапису, долученого до протоколу суд вважає непереконливими, оскільки зміст вказаного відеозапису повністю відповідає іншим матеріалам справи.

Суд критично ставиться до твердження апелянта з приводу обмеження часу на дослідження доказів, як надмірного формалізму, упередженого ставлення, порушення права на захист та принципу безпосереднього дослідження доказів, принципу «презумпції винуватості», оскільки матеріали справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 тривалий час були в провадженні суду, ОСОБА_1 мав і реалізував свої права щодо ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії відеозапису події. Відеозапис події дійсно триває 02 години 17 хвилин, однак, тривалі проміжки часу на відеозаписі фіксують пересування працівників поліції автодорогою між транспортними засобами, очікування на прибуття іншого екіпажу для допомоги в регулюванні руху, для доставлення ОСОБА_1 для здійснення огляду в медичному закладі, письмового оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Водночас, в порядку підготовки до розгляду даної справи, і суд, і ОСОБА_1 зі своїм захисником мали достатньо часу для деталізованого вивчення матеріалів та відеозапису події й надання аргументованих пояснень щодо даного доказу, що і було забезпечено судом. Отже, фрагментарне дослідження відео є об`єктивно обумовленим змістом самого відеозапису події і не свідчать про порушення прав ОСОБА_1 з боку суду.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В частині правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, рішення суду першої інстанції не оскаржено.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Ходаку Сергію Костянтиновичу строк на оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Ходака Сергія Костянтиновича залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року, щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяП. Миколайчук