Справа № 354/135/26
Провадження № 3/354/132/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, ФОП, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, на утриманні одна неповнолітня дитина, реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

08.01.2026 приблизно о 14 год 44 хв в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 проводила господарську діяльність без отримання ліцензії, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявної ліцензії, чим порушено ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Тим самим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату та час судових засідань, в тому числі отриманням повістки особисто та розміщенням судової повістки на сайті судової влади України, не з`явилася. Своїм правом на подачу суду письмових пояснень, заперечень не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

У зв`язку із відсутністю підтверджуючих доказів про поважність неявки до суду, а також зважаючи на обмеженість строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, Суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши їх у своїй сукупності, приходжу до такого висновку.

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, зокрема даними, які містять протокол про адмінправопорушення №21 від 08.01.2026 (а.с.1), акт фактичної перевірки від 08.01.2026 №090013 (а.с. 2-5), пояснення ОСОБА_1 від 08.01.2026 (а.с.6).

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльность без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, тим самим вчинила правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, Суд згідно з вимогами статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про її особу, яка притягається до адмінвідповідальності .

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, Судом не встановлено.

Враховуючи викладене, Суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у статті 5 вказаного Закону.

У ході судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, керуючись статтями 164, 283-285 КУпАП, пунктом 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривні 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: Марія ОСТАП`ЮК