Справа № 487/8888/25 Провадження № 3/477/149/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 р. м. Миколаїв

Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Полішко В.В., з секретарем Хлибовою Г.Є.,

з участю:

прокурора Шевченка В.П.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Костоусова Д.Б.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла для розгляду з Миколаївського апеляційного суду, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , голови суду, судді Заводського районного суду м.Миколаєва,

до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2025 року на адресу суду з Миколаївського апеляційного суду для розгляду надійшла справа про адміністративне правопорушення №487/8888/25, (провадження № 3/487/18701/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

З огляду на Протокол про адміністративне правопорушення № 404-01/7-2025 від 26.09.2025 року, складений заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ставиться у провину те, що станом на дату подання декларації - 01.12.2023 року - ОСОБА_1 , будучи суддею Заводського районного суду м. Миколаєва та маючи статус суб`єкта декларування, на якого поширюються вимоги розділу VII Закону, у тому числі Порядку № 449/21, у розділі 12 «Грошові активи» декларації за 2021 рік зазначив про наявність у нього станом на 31.12.2021 року готівкових коштів у сумі 2 340 000,00 грн. Однак, здійснений аналіз руху коштів на банківських рахунках суб`єкта декларування, його доходів та витрат у готівковій формі, а також наданих ним пояснень та інформації щодо доходів члена сім`ї вказує, що розмір задекларованих суб`єктом декларування готівкових коштів не відповідає дійсності.

Так, у декларації за 2020 рік суб`єкт декларування зазначив про наявність у нього готівкових коштів у розмірі 1 800 000 грн.

У декларації за 2021 рік він відображав інформацію про наявність готівкових коштів у розмірі 2 340 000,00 грн, що вказує на умовне збільшення наявних у нього заощаджень на 540 000,00 грн (2 340 000 - 1 800 000).

Водночас у деклараціях за 2020 та 2021 рік інформація про наявність у члена сім`ї (дружини) готівкових коштів, розмір яких перевищує 50 прожиткових мінімумів, відсутня.

У звітному періоді суб`єкт декларування отримав дохід з офіційних джерел на загальну суму 2 335 003,00 грн, з яких станом на 31.12.2021 року мав можливість заощадити грошові активи у готівковій формі на суму не більше ніж 1 112 389,29 грн. (540 000,00 грн від продажу транспортного засобу і 572 389,29 грн зняв з належних йому банківських рахунків).

Проте, протягом звітного періоду суб`єкт декларування також здійснив витрати у готівковій формі: поповнення банківської картки на загальну суму 883 744,92 грн; внесок за автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE 2021 р.в. - 609 053 грн; погашення кредиту через касу банку - 83 286,00 грн.

Загальна сума витрат, здійснених суб`єктом декларування у готівковій формі протягом 2021 року, становить 1 576 083,92 грн.

Тобто, фактично готівкових коштів було витрачено на 463 694,63 грн. більше, ніж отримано у звітному році на суму (1 112 389,29 грн (розмір заощаджень у готівковій формі)

З урахуванням вищезазначеного суб`єкт декларування станом на 31.12.2021 року міг заощадити лише 1 336 305,37 грн (1 800 000 + 1 112 389,29 - 1 576 083,92).

Крім того, у розділі 12 «Грошові активи» декларації за 2021 рік не відображено коштів у розмірі 985,69 грн, розміщених суб`єктом декларування на банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується інформацією банку.

Отже, загальна сума відомостей, які відрізняються від достовірних у розділі 12 декларації становить 1 004 680,32 грн (1 003 694,63 грн у готівковій формі та 985,69 грн. у вигляді коштів, розміщених на банківському рахунку).

Скориставшись правом надати пояснення, суб`єкт декларування вказав, що збільшення заощаджень відбулося за рахунок його власних доходів (заробітної плати, переведеної у готівку), а також доходів дружини, отриманих від підприємницької діяльності у сумі 936 800,00 грн, а не відображення відомостей про кошти, розміщені ним на банківських рахунках у розмірі 985,69 грн, обумовлено тим, що сума не перевищувала розміру 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року. У 2021 році розмір 50 прожиткових мінімумів становив 13 500 грн, а отже, сума залишків коштів на банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» не підлягала декларуванню.

Пояснення суб`єкта декларування не враховані з огляду на таке.

Аналіз руху коштів на банківських рахунках суб`єкта декларування, його доходів та витрат у готівковій формі, з урахуванням залишку готівкових коштів на 31.12.2020, а також різниці між доходами й витратами у 2021 році, вказує на те, що станом на 31.12.2021 суб`єкт декларування міг заощадити у готівковій формі не більше ніж 1 336 305,37 гривні.

Рух коштів на банківських рахунках члена сім`ї (дружини) не відображає надходження доходів від підприємницької діяльності, а копію книги обліку доходів і витрат або будь-який документ у паперовому та/або електронному вигляді, в якому дружина у 2021 році вела помісячний облік доходів та витрат від підприємницької діяльності, або квитанції, акти виконаних робіт, чеки, договори, будь-які інші облікові або підтвердні матеріали щодо фактичної господарської діяльності та руху грошових коштів у зазначеному періоді у готівковій формі член сім`ї (дружина) не надав.

Також, у соціальних мережах за прізвищем та ім`ям дружини не знайдено інформації, яка б висвітлювала її підприємницьку діяльність.

Відображення у розділі 12 «Грошові активи» декларації відомостей про грошові активи у сумі 985,69 грн у вигляді коштів, розміщених на банківських рахунках, підлягали декларуванню відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону.

Таким чином, встановлено, що суб`єкт декларування зазначив недостовірні відомості у декларації за 2021 рік стосовно активу, грошове вираження якого відрізняється від достовірних на суму 1 004 680,32 грн, тобто від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації (01.12.2023), що становить об`єктивну сторону правопорушення, зазначеного ч. 4 ст. 172-6 КУпАП;

Також, у протоколі вказано, що суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення є подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей, що характеризується прямим умислом.

Особою, що складала протокол під час його складання встановлено такі ключові фактори, які дають змогу обґрунтовано стверджувати про наявність у суб`єкта декларування умислу на подання завідомо недостовірних відомостей: суб`єкт декларування не міг не знати, що задекларована сума готівки не відповідає дійсності, оскільки тільки суб`єкту декларування може бути достеменно відомо розмір наявного у нього активу в готівковій формі; відсутність документального підтвердження походження коштів від підприємницької діяльності дружини свідчать про наміри суб`єкта декларування створити уявлення про законність походження коштів; розбіжність на суму 1 004 680,32 грн між задекларованою та фактичною наявною готівкою неможливо пояснити простою арифметичною помилкою чи недбалістю, а умовне штучне збільшення готівкових коштів у декларації спрямоване на нівелювання заходів, спрямованих на виявлення ознак необґрунтованості активу або незаконного збагачення у майбутньому; суб`єкт декларування усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (подання завідомо недостовірних відомостей у декларації) та бажав настання цих наслідків (спотворення інформації про свій реальний фінансовий стан).

Суб`єкт декларування при поданні декларації підтвердив достовірність вказаних відомостей та був обізнаний з наслідками подання недостовірних відомостей у декларації.

При визначенні наявності підстав для притягнення суб`єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, Національне агентство керується терміном «прожитковий мінімум для працездатної особи» у розмірі, який діяв станом 01.12.2023 (на дату подання декларації), який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.12.2023 рік (на дату подання декларації) становив 2 684,00 гривні.

Згідно з ч. 4 ст. 172-6 КУпАП передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за внесення до декларації недостовірних відомостей на суму від 100 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.

Зазначене, з огляду на протокол, вище свідчить про те, що 01.12.2023 року суб`єкт декларування подав завідомо недостовірні відомості у щорічній декларації за 2021 рік стосовно активу, грошове вираження якого відрізняється від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме на суму 1 004 680,32 грн, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Часом вчинення адміністративного правопорушення у протоколі зазначено 01.12.2023 (дата подання декларації), днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, вказано дату складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 26.09.2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав та заперечував його вчинення.

Зазначив, що об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП, на його думку, полягає у: поданні завідомо недостовірних відомостей у декларації. Згідно з приміткою до ст.172-6 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних. Таким чином вважає, що з метою встановлення обставин об`єктивної сторони даного правопорушення необхідно встановити, які відомості є достовірними, а які не достовірними, і в чому полягає різниця між ними.

Звертав увагу, що Наказом НАЗК від 29.01.2021 № 26/2 затверджений Порядок проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказаний наказ чітко визначає, що недостовірні відомості у декларації це відомості, зазначені у декларації відповідно до статті 46 Закону, які відрізняються від відомостей, що містяться у: правовстановлюючих документах, судових рішеннях, які набрали законної сили, реєстрах, банках даних, інших інформаційно-комунікаційних та довідкових системах, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих базах даних, реєстрах іноземних держав, інших джерелах інформації, на суму, що перевищує 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, та/або відомості, які не дають змоги ідентифікувати члена сім`ї суб`єкта декларування чи об`єкт декларування. Тобто, вказаний нормативно правовий акт чітко визначає перелік джерел розміщення достовірної інформації.

Вказував, що у протоколі зазначено, що 01.12.2023 року ним були подано недостовірні відомості в декларації за 2021 рік, стосовно активу, грошове вираження якого відрізняється від достовірних на суму 1 004 680,32 грн., тобто від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації (01.12.2023 р.). Такий висновок у протоколі був зроблений з огляду на те, що уповноваженою особою НАЗК ОСОБА_3 було проведено дослідження декларації на предмет достовірності задекларованих відомостей та шляхом механічного перерахунку, після проведення якого вона дійшла висновку, що розмір задекларованих як суб`єктом декларування готівкових коштів не відповідає дійсності.

Зазначав, що власний розрахунок фахівця НАЗК був виконаний механічно у спосіб, зручний їй особисто, без використання або посилання на будь-яку зрозумілу методику дослідження, під час виконання якого, не перевіривши точність зазначених даних в декларації, безпідставно виключивши задекларований його дружиною дохід від здійснення підприємницької діяльності в 2021 році на суму (936 800 грн.), зробила хибний висновок, що він не міг заощадити 2 340 000 гривень, суму, зазначену ним особисто в декларації і яка, на її думку, відрізняється від тієї, яку він міг на її думку заощадити, на 1 004 680,32 гривні.

Звертав увагу, що розрахунок фахівця НАЗК не є офіційним джерелом та носить характер її власного припущення, яке не підтверджується жодним доказом, та не може бути офіційним джерелом інформації, на підставі якого можливо зробити висновок про достовірність або недостовірність відомостей, що відображають наявність цих коштів.

Крім цього зазначав, що перевірка тривала з 16.12.2024 року по 12.06.2025 року - 6 місяців що є максимальним терміном її проведення. Під час вказаної перевірки фахівці НАЗК жодного разу не поставили питання щодо коштів, віднесених ним в декларації як заощадження, це запитання вперше виникло лише 18.06.2025 року в листі НАЗК вже після завершення перевірки (13.06.2025 року) та складання фахівцем НАЗК ОСОБА_4 довідки №428/25 від 13.06.2025 року.

Під час проведення перевірки у нього не запитували та він не надавав жодних пояснень з приводу наявного та задекларованого активу у вигляді заощадження грошових коштів на суму 2 340 000 грн. У вище вказаній довідці фахівець НАЗК ОСОБА_4 підтвердила, що не знайшла в декларації ані неточної оцінки задекларованих активів, ані будь-якого конфлікту інтересів, а також не знайдено будь-яких ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів

Фактична відсутність підстав для притягнення його до відповідальності змусила ОСОБА_4 до перекручування фактів та формулювання висновку в довідці №428/25 від 13.06.2025 року про нібито недостовірно задекларовані відомості, що в подальшому було використано і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Перекручуючи факти ОСОБА_4 вписала в довідку №428/25 від 13.06.2025 року п. 5.1. що збільшення розміру готівкових коштів протягом 2021 року за рахунок члена сім`ї (дружина) не підтверджується рухом коштів на банківських рахунках члена сім`ї отриманими доходами і можливими заощадженнями. В той же час дружина, яка була на той час приватним підприємцем, надавала послуги громадянам, організувавши та здійснюючи свою підприємницьку діяльність під брендом «Киношкола не по детски» в місті Херсон, задекларувала дохід від своєї підприємницької діяльності на суму 936 800 грн. Проте, незважаючи на те, що вказаний дохід задекларований у передбаченому законом порядку, підприємницька діяльність дружини жодним державним органам не визнана фіктивною, ОСОБА_4 безпідставно виключила вказану суму з його декларації під час проведення розрахунку.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2025 року, описуючи об`єктивну сторону правопорушення, ОСОБА_2 проігнорував його пояснення та пояснення дружини і знову зазначив, що рух коштів по банківських рахунках дружини не відображає надходження доходів від підприємницької діяльності. А також зазначив, що в соціальних мережах за прізвищем та ім`ям дружини не знайдено інформації, яка б висвітлювала її підприємницьку діяльність. При цьому, вимагаючи від дружини надати докази отримання доходів в готівковій формі копію книги обліку доходів і витрат, не звернув увагу на відповідь головного Управління ДПС в Миколаївській області, де на його ж запит було надано відповідь, - що наказом Міністерства фінансів України від 26 листопада 2020 року № 278 з 01 січня 2021 року для платників єдиного податку скасовано вимогу про реєстрацію та ведення Книги обліку доходів в податкових органах. Також не звернув увагу на пояснення дружини про те, що вся підприємницька діяльність здійснювалась нею в місті Херсон, яке було окуповано з 24 лютого 2022 року, і що вся документація зберігалась нею в орендованому приміщенні в місті Херсоні, де знаходилася кіношкола.

Вказував, що твердження та розрахунок у протоколі про адміністративне правопорушення помилкові з огляду на наступне. У протоколі НАЗК зазначено, що він здійснив витрати у готівковій формі, а саме: внесок за автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE 2021 р.в. 609 053 грн. Це твердження не відповідає дійсності, не підтверджується документально, оскільки обліковими банківськими регістрами з обліку руху грошових коштів по його рахунках визначається здійснення безготівкових операцій з перерахування коштів отримувачу ТОВ «ВіДі-Пауер» в сумі 326 400,04 грн. Таким чином, внесок за автомобіль у готівковій формі складав 282 654 грн., а не 609 053 грн. У протоколі НАЗК зазначає, що він здійснив витрати у готівковій формі, а саме: погашення кредиту через касу банку у сумі 83 286 грн. Це твердження також не відповідає дійсності, не підтверджується документально, оскільки обліковими банківськими регістрами з обліку руху грошових коштів по рахунках визначається здійснення безготівкових операцій з перерахування коштів отримувачу АТ «Кредобанк» в сумі 55 530 грн. Таким чином, погашення кредиту у готівковій формі складало не 83 286 грн, а 27 762 грн. У протоколі НАЗК зазначає, що він здійснив витрати у готівковій формі, а саме: поповнення банківської картки на загальну суму 833 744,92 грн. Це твердження також не відповідає дійсності, не підтверджується документально, оскільки обліковими банківськими регістрами з обліку руху грошових коштів по його рахунках визначається здійснення внесення готівкових коштів на рахунки через термінал в сумі 577954,92 грн. Така різниця виникла за рахунок того, що НАЗК при визначенні суми фінансових операцій за призначенням «поповнення банківської картки готівкою» врахувало платежі, здійснені з карткових рахунків в сумі 305 790 грн.

Отже, твердження НАЗК про загальну суму витрат в готівковій формі у сумі 1 576 083, 92 грн. помилкове, насправді ж сума витрат у готівковій формі складала 888 370,92 грн.

Так само, помилкові твердження відображені у протоколі і в частині визначення його доходів та доходів дружини. У Протоколі вказано, що у 2021 році він отримав дохід з офіційних джерел на загальну суму 2 335 003 грн, а саме: 540 000 грн від продажу транспортного засобу; 572 389,29 грн знято з банківських рахунків. Ці твердження не відповідають дійсності, оскільки відповідно до Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4841/2021/2796282 від 14.09.2021 р. визначено, що вартість транспортного засобу марки Hyundai 2017 р.в. складає 580 500 грн. Різниця з даними з протоколу складає 40 500 грн. А щодо зняття готівки з банківських карт, згідно з виписками банку сума складає 564 900 грн., така різниця виникла за рахунок того, що НАЗК врахувало платежі комісії, отримані банком на суму 7 489,29 грн. При цьому фінансові доходи члена сім`ї (дружини) у сумі 936 800 грн. при здійсненні розрахунків НАЗК не врахувало, та не взяло до уваги, що сукупний дохід сім`ї за 2021 рік складав 3 271 803 грн.. Також не було враховано і той факт, що у 2021 році було здійснено фінансові операції з отримання готівкових коштів у розмірі 250 000 грн з кредитних коштів наданих банком за кредитним лімітом.

Вважає, що особливої уваги заслуговує не тільки те, що майже всі показники доходів та витрат, вказані у протоколі НАЗК є помилкові, а й те, що сам алгоритм розрахунку, який зробили спеціалісти НАЗК, є невірним. За основу розрахунку у Протоколі взято суму готівкових заощаджень з 2020 року у сумі 1 800 000 грн., і помилково, незважаючи на неодноразові пояснення, спеціалісти НАЗК вважали, що ці готівкові кошти у 2021 році він витрачав. Проте, як він пояснив, у 2021 році збільшив заощадження, при цьому 1 800 000 грн. не витрачав.

Вказував, що даними експертизи підтверджується його фінансова спроможність здійснити готівкові заощадження за 2021 рік у сумі 2 367 445 грн. (564 900 грн. (отримання готівки з рахунків) + 580 500 грн. (дохід від продажу авто) 577 954,92 грн. (повернення готівки на рахунки) + 1 800 000 грн. (готівкові заощадження за 2020 рік) = 2 367 445 грн.

Тобто, він мав можливість заощадити 2 340 000 грн. станом на 31.12.2021 року. З огляду на що вважає, що твердження НАЗК про те, що станом на 31.12.2021 року він міг заощадити лише 1 336 305,37 грн., а сума відомостей, які відрізняються від достовірних у розділі 12 Декларації «Грошові активи» становить 1 004 680,32 грн. не відповідають дійсності, оскільки всі складові, вказані у цьому розрахунку, як і сам алгоритм, помилкові та не підтверджуються документально.

Захисник Костоусов Д.Б. звертав увагу, що під час складання протоколу було грубо порушено право на захист його підзахисного.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що з 2018 року здійснює діяльність як ФОП зі сплатою єдиного податку. Вона керувала дитячою кіношколою у м. Херсон «Не по-детски». Діяльність кіношколи широко висвітлювалась та рекламувалась в соціальних мережах в інтернеті. Оплата за надані послуги здійснювалась як у безготівковій так і в готівкою. Зазначила, що у неї була Книга обліку доходів, зареєстрована в ДПІ, хоча в подальшому ведення такого обліку було скасовано. Вся документація залишилась в кіношколі у м. Херсоні. З часу повномасштабного вторгнення вона до м. Херсону не їздила, доля документації їй невідома. У 2021 року податкова проводила перевірку її діяльності, порушень не виявлено, претензій до неї не було. Підтвердила, що нею у передбаченому законом порядку було подано декларацію про отримані у 2021 році доходи, яка є достовірною, а саме її дохід від здійснення підприємницької діяльності склав 936 800 грн., Також цю суму вона повідомила чоловіку ОСОБА_1 для внесення цих даних у його щорічну декларацію. Зароблені нею кошти входили до бюджету сім`ї, роздільного бюджету їх сім`я не мала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що працює заступником начальника управління начальником віддділу ГУ ДПС у Миколаївській області. Повідомила, що ОСОБА_5 зареєстрована як ФОП, яка сплачує Єдиний податок по спрощеній системі. Підтвердила, що з 2021 року для цієї категорії ФОП відмінено обов`язок реєстрації та ведення Книги обліку доходів для платників єдиного податку, підприємці це роблять за власним бажанням. ГУ ДПС у Миколаївській області отримували запит від НАЗК щодо ОСОБА_5 , на який було надано відповідь та повідомлено про подану ОСОБА_5 декларацію у електронному вигляді про отримані доходи за 2021 рік, а саме отримання доходу у сумі 936 800 грн.

В судовому засіданні були досліджені письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази подані стороною захисту.

З огляду на декларацію Щербини СВ за 2021 рік у розділі 2.2 вказані члени сім`ї, у тому числі дружина ОСОБА_5 . З огляду на розділ 11 декларації дохід від зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_5 склав 936800 грн. (т. 1 а.с. 15-26).

Довідка № 428/25 від 13.06.2025 року про результати повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічної за 2021 рік, подпною ОСОБА_1 , складеного уповноваженими особами Національного агенства з питань запобігання корупції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з огляду на яку встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації вказав недостовірні відомості, які відрізнаються від достовірних на загальну суму 1 004 680,32 грн.

З огляду на зміст довідки перевіряючі дійшли такого висновку, провівши розрахунок за інформацією наявною в декларації та наданою на зипити НАЗК (т.1 а.с. 27-36).

На підставі цієї довідки Уповноваженою особою Національного агентства головним спеціалістом першого відділу управління проведення повних перевірок ОСОБА_7 26 вересня 2025 року був складений протокол про адміністративне правопорушення №404-01/7-2025 від 26.09.2025 року за ч.4 ст.172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 (т.1 а.с.1-11).

За клопотанням сторони захисту до матеріалів справи були долучені та досліджені в судовому засіданні:

фотороздруківки з мережі інтернет, а саме пошуковика ОСОБА_9 , соціальних мереж Фейсбук та Інстаграм, де висвітлювалась та рекламувалась діяльність навчального центру кіношколи «Не по-детски». З фото вбачається, що діяльність проводилась у 2020-2021 роках. Останнє фото датоване 22 лютого 2022 року (т. 2 а.с.155-194). Зазначені матеріали ставлять під сумнів інформацію, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення №404-01/7-2025 від 26.09.2025 року, щодо відсутності у соціальних мережах інформації, яка б висвітлювала підприємницьку діяльність дружини ОСОБА_5 .

Висновок комісійної судової економічної експертизи № 299/195 від 03.12.2025 року. Експертне дослідження провели особи, які мають статус судового експерта, - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України провели комісійну експертизу та склали наступний висновок.

На вирішення експертам були поставлені питання:

чи підтверджується документально встановлена у протоколі про адміністративне правопорушення №404-01/7-2025 від 26.09.2025 за ч.4 ст.172-6 КУпАП, загальна сума відомостей, які відрізняються від достовірних, зазначених суб`єктом декларування ОСОБА_1 у розділі 12 декларації уповноваженої особи на виконання функції держави за 2021 рік в розмірі 1 004 680,32 грн. у тому числі: 1 003 694,63 грн. у готівковій формі та 985,69 грн. у вигляді коштів, розмішених на банківському рахунку?

чи підтверджується документально зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення №404-01/7-2025 від 26.09.2025 за ч.4 ст. 172-6 КУпАП, результат порівняння за здійсненим аналізом руху коштів на банківських рахунках суб`єкта декларування, його доходів та витрат у готівковій формі, з урахуванням залишку готівкових коштів на 31.12.2020, а також різниці між доходами й витратами у 2021 році, який вказує на те, що станом на 31.12.2021 суб`єкт декларування міг заощадити у готівковій формі не більше як 1 336 305,37 гривень?

За результатом проведеного комісійного експертного дослідження експерти дійшли наступного висновку.

По першому питанню: За аналізом даних наданих на дослідження документів встановлено в протоколі №404-01/7-2025 від 26.09.2025 року загальна сума відомостей, які відрізняються від достовірних, зазначених суб`єктом декларування ОСОБА_1 у розділі 12 декларації уповноваженої особи на виконання функцій держави за 2021 рік в розмірі 1 004 680,32 грн., у тому числі; 1 003 694,63 грн. у готівковій формі та 985,69 грн. у вигляді коштів, розміщених на банківському рахунку та визначена сумнівність можливості суб`єкта декларування у 2021 році збільшити заощадження у вигляді готівки на 540 000 гривень не підтверджується.

По другому питанню: За аналізом даних облікових та звітних документів наданих на дослідження за 2021 рік, значений в Протоколі №404-01/7-2025 від 26.09.2025 результат порівняння за здійсненим аналізом руху коштів на банківських рахунках суб`єкта декларування, його доходів та витрат у готівковій формі, з урахуванням залишку готівкових коштів на 31.12.2020 року, а також різниці між доходами й витратами у 2021 році, який вказує на те, що станом на 31.12.2021 року суб`єкт декларування міг заощадити у готівковій формі не більше як 1 336 305,37 гривень, не підтверджується.

Експерти у дослідницькій частині висновку зазначали, що у порівняльному аналізі, зазначеному у Протоколі №404-01/7-2025 від 26.09.2025 року, не врахована сума доходу суб`єкта декларування за 2021 рік з офіційних джерел у сумі 2335003 грн., додатково врахована до визначення загальної суми здійснених витрат в розмірі 83286 грн. Також не враховані фінансові доходи члена сім`ї (дружини) суб`єкта декларування отриманих в 2021 році у сумі 936800 грн.

За даними наданих на дослідження документів, за 2021 рік, визначається фінансова спроможність суб`єкта декларування здійснити фінансові витрати в сумі 1 981 801,29 грн. з отриманих доходів в розмірі 5 071 803 грн., у тому числі від офіційних джерел доходів в розмірі 2335003 грн., доходу отриманого членом сім`ї (дружиною) в розмірі 936 800 грн. та готівкових коштів зазначених суб`єктом декларування у декларації за 2020 рік в розмірі 1 800 000 грн.

З аналізу: руху грошових коштів по банківським рахункам, наданого на дослідження Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4841/2021/2796282 від 14.09.2021, складеного в територіальному сервісному центрі МВС 4841 РСЦ ГСЦ, Додаткової угоди від 27.09.2021 року до Договору купівлі-продажу №ПАсА-0003/256 від 13.09.2021, Кредитного договору №44868/2021 від 28.09.2021, експерти дійшли висновку про фінансову спроможність ОСОБА_1 здійснити в 2021 році готівкові заощадження в сумі 540 000 грн., так, як між сумою фінансової спроможності ОСОБА_1 здійснити готівкові заощадження за 2021 рік в розмірі 2 367 445 грн. з задекларованою в 2020 році сумою наявних готівкових активів в ромірі 1 800 000 грн. вираховується різниця готівкових коштів в сумі 567 445 грн. ( 2 367 445 грн 1 800 000 грн.), що є більше на 27 445 грн. (567 445 грн. 540 000 грн.) задекларованої за 2021 рік суми збільшення наявних готівкових коштів.

У зв`язку з чим встановлений у в Протоколі №404-01/7-2025 від 26.09.2025 року можливий розмір суми заощаджень станом на 31.12.2021 року в розмірі 1 336 305,37 грн., з урахуванням залишку готівкових коштів за 2020 рік в сумі 1 800 000 грн., не підтверджується (т. 2 а.с. 56-106).

Вищезазначений висновок експерта ставить під сумнів розрахунок, складений спеціалістами НАЗК, який в подальшому був покладений в основу складеного протоколу №404-01/7-2025 від 26.09.2025 щодо ОСОБА_1 .

Прокурор заявив, що висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки поданий стороною захисту, експертне дослідження було проведене не за рішенням суду.

Проте, на думку судді, слід критично сприймати позицію прокурора щодо недопустимості цього доказу, оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подавати докази на підтвердження своєї невинуватості, статтею 251 КУпАП визначено, що доказом у справі є висновок експерта, при цьому порядок призначення експертизи КУпАП не визначений.

З огляду на те, що експертне дослідження проведене та висновок складений особами, які є судовими експертами та які попереджені про кримінальну відповідальність за складення завідомо неправдивого висновку, підстави вважати та визнавати цей доказ недопустимим відсутні.

Аналізуючи вищезазначене в сукупності, слід дійти наступного висновку.

Відповідно до частини 4 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, з огляду на примітку до цієї статті, відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на зміст статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З огляду на те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяжіє до кримінального), то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, застосовується принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Як зазначено в постанові ККС ВС (справа № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19), при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи всі докази в сукупності, суддя приходить до висновку, що дослідженими доказами не підтверджується подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 КУпАП, а саме подання ОСОБА_1 завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, типу щорічна за 2021 рік. Зазначений висновок підтверджується дослідженими доказами, а саме декларацією ОСОБА_1 за 2021 рік, до якої декларантом були включені відомості щодо доходу його дружини ОСОБА_5 , про що було відомо спеціалістам НАЗК як під час проведення повної перевірки декларації, так і під час складання протоколу та який, з незрозумілих причин, не був врахований спеціалістом НАЗК при проведенні розрахунку, та висновком експерта за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи, з огляду на яку ОСОБА_1 мав можливість заощадити кошти, вказані в декларації, що спростовує висновок спеціалістів НАЗК.

Суддя критично сприймає твердження прокурора, висловлене під час судового розгляду, що ОСОБА_1 мав включити дохід дружини у розділ декларації подарунки, оскільки доказів того, що ці кошти є особистою власністю ОСОБА_5 прокурором не надано. Як вбачається з показань ОСОБА_5 ці кошти були власністю сім`ї та її дохід від підприємницької діяльності правового режиму «особиста власність» не мав.

Також, дослідженими в судовому засіданні доказами спростовуються твердження щодо фіктивності підприємницької діяльності ОСОБА_5 , оскільки щодо цього належних та допустимих доказів не надано. Навпаки, з досліджених доказів вбачається, що у соціальних мережах активно висвітлювалась така діяльність та ОСОБА_5 своєчасно та у встановленому порядку була подана декларація за 2021 рік про отримані доходи, де вказана сума коштів, про яку пояснював ОСОБА_1 , та яка не була врахована спеціалістом НАЗК при проведенні обрахунку.

Прокурор просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за закінченням строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 КУпАП). Водночас, прокурор приховав той факт, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшла вже після закінчення строку можливого накладення адміністративного стягнення, який сплинув 01 грудня 2026 року.

Разом з тим, оскільки суддя дійшла висновку щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , підстави для закриття справи за закінченням строків накладення адміністративного стягнення відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вітовський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В.Полішко