Справа №591/7146/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/816/968/26 Суддя-доповідач Терещенко О. І.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Терещенко О. І., розглянув з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка В.В. у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Моісеєнка В.В. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 24 червня 2025 року о 01:31 год в м. Суми по проспекту Свободи, поблизу буд. 48, керував транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alkotest 6820, результат тесту №1797 позитивний 2,03‰, ОСОБА_1 із результатами огляду погодився. Своїми діями останній порушив п. 29 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Моісеєнко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 26 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та за відсутності належних доказів того, що ОСОБА_1 перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння і вчинив правопорушення у час, місці та за обставин, викладених у протоколі. Судом належним чином не досліджено відеозапис, долучений до матеріалів справи, не допитано свідків у справі, не надано сукупної оцінки доказів. Під час складання протоколу порушено право ОСОБА_1 на захист під час складання протоколу. Судом також не враховано, що останній є військовослужбовцем, був одягнений у військову форму, був втомлений та за наказом командира разом з побратимами їм необхідно було прибути на інше місце дислокації для подальшого несення служби на транспортному засобі. Тому його огляд у порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, повинні були проводити працівники ВСП, однак поліцейські порушили цю процедуру. Вказує на безпідставність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, останній не погоджувався з протоколом, поліцейські не роз`яснили йому його права та обов`язки. Пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора ОСОБА_1 погодився, оскільки був упевненим, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, бо не вживав спиртні напої. Первинний тест на визначення стану сп`яніння нічого не показав та не був долучений до матеріалів справи. Поліцейські розуміли, що аналогічні газоаналізатори показують різні результати. Свідоцтво на газоаналізатор видавалось більш ніж на 5 років, документи на калібровку та повірку під час складання протоколу надані не були, як і не були долучені до матеріалів справи. Вказує, що при проведенні повторного огляду мундштук вже був розпечатаним, вологим, бо його протерли спиртовою рідиною. Однак ОСОБА_1 був впевненим, що це необхідно для знищення мікробів, а тому покази Drager Alkotest 6820 є помилковими. Після проведення вторинного тесту ОСОБА_1 не погоджувався з його результатом, однак поліцейські не пропонували йому пройти огляд у медичному закладі та не вручили копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а лише ввели його в оману, запропонувавши йому підписати, однак цей акт не має доказів винуватості. Поліцейські до матеріалів справи не долучили направлення до медичного закладу, складання якого є обов`язковим у разі незгоди з результатом тесту. Зазначає також, що Драгер 6820 був несправним, оскільки показав не правильну температуру повітря під час проведення огляду із фактичною температурою повітря, потребував проведення калібрування. Зазначені у документах ознаки сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , є вигаданими та не відповідають дійсності. Протокол не містить відомостей щодо наявних доказів вчинення останнім правопорушення. Вказує, що у протоколі не зазначено найменування, марка, тип відеореєстратора, яким здійснювався відеозапис обставин події, вказаної у протоколі. Крім того, долучені до протоколу відеозаписи на «СД дисках» є недопустимими доказами у справі, оскільки невідомо яким чином та ким виготовлені, не засвідчені електронним цифровим підписом, а відеозапис, зафіксований на них, не відповідає вимогам ст. 247 КУпАП.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив.

Згідно з вимогами ст. 294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Моісеєнко В.В. у судовому засідання не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 , вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь головуючої-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника Моісеєнка В.В., апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд уважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з урахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 24 червня 2025 року серії ЕПР1 №371076;

- результату проходження ОСОБА_1 24 червня 2025 року тестування на алкоголь тест №1797, яким установлена наявність у нього 2,03 ‰ алкоголю;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив згоду з результатом огляду 2,03‰;

- відеозапису, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з результатом якого ОСОБА_1 був згоден;

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 1987 103 24, інформацією з сервісної гарантійної книжки на Drager Alkotest 6820 з серійним номером ARHE-0214, у якій містяться відомості про сервіс, градуювання та державну повірку, в тому числі про те, що остання повірка здійснювалася 15 листопада 2024 року, а наступна повинна бути здійснена 15 листопада 2025 року, а також роз`яснення періодичності проведення повірки.

Указані докази зібрані у передбаченому законом порядку, узгоджуються між собою, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції.

У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису установлено, що під час спілкування працівників поліції зі ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проведено на місці події. Як убачається з матеріалів відеозапису, долученого до матеріалів справи, спочатку огляд останнього здійснювався одним газоаналізатором, однак після продуття установлено, що на драгері не показувався результат сп`яніння, а лише було зазначено, що у роті є алкоголь, результат тестування не роздруковувався через технічну неможливість. При цьому поліцейський пояснив йому, що це через те, що вміст алкоголю у крові більший, ніж може показати прилад. Потім огляд останнього здійснювався іншим газоаналізотором Alkotest 6820 з серійним номером ARHE-0214 та після продуття тестом №1797 установлено позитивний результат 2,03‰. Перед проведенням огляду ОСОБА_1 останньому надавалися герметично запаковані трубки для продуття Драгера, на що в обох випадках зверталася його увага, а після цього робилися контрольні забори повітря. Останній при цьому заперечень не висловив та у присутності поліцейських і свого побратима просив не викликати ВСП.

ОСОБА_1 після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатора Alkotest 6820 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що він відмовився. Після проведення огляду поліцейський роз`яснив йому його права, а також те, що допустимою нормою алкоголю у крові є 0,2 ‰, а його результат перевищив дану норму у 10 разів. Лише після цього поліцейські почали складати відносно нього протокол. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 та його побратим також пояснили, що спускалися з моста і приїхали до хати та більше не мають наміру нікуди їхати, просили вирішити питання на місці без складання протоколу за ст. 130 КУпАП та без представників ВСП.

ОСОБА_1 підписався у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також у квитанції, складеній за результатом проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest 6820 (тест №1797 від 24.06.2025), та у протоколі серії №ЕПР1 №371076 від 24 червня 2025 року, заперечень до їх змісту не мав. Після цього отримав їх копії, що підтверджується матеріалами відеозапису, долученого до справи. Поліцейські повідомили йому, що його відсторонено від керування.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими доказами зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зафіксованого у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначене вище спростовує доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з протоколом, оскільки поліцейські не роз`яснили йому його права та обов`язки, а також те, що пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора ОСОБА_1 погодився, оскільки був упевненим, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння; первинний тест на визначення стану сп`яніння нічого не показав та не був долученим до матеріалів справи; поліцейські розуміли, що аналогічні газоаналізатори показують різні результати.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що матеріалами дослідженого відеозапису спростовуються доводи апелянта про те, що при проведенні повторного огляду ОСОБА_1 мундштук вже був розпечатаним, вологим, бо його протерли спиртовою рідиною, а тому покази Drager Alkotest 6820 є помилковими. Після проведення вторинного тесту ОСОБА_1 не погоджувався з його результатом, однак поліцейські не пропонували йому пройти огляд у медичному закладі та не вручили копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а лише ввели його в оману, запропонувавши його підписати, однак цей акт не має доказів вини. Але ці доводи апелянта спростовані матеріалами справи, про що зазначено вище.

Апеляційний суд також відмічає, що не ґрунтуються на вимогах закону доводи апелянта, що ОСОБА_1 був одягнений у військову форму, був втомленим та за наказом командира разом з побратимами їм необхідно було прибути на інше місце дислокації для подальшого несення служби на транспортному засобі та його огляд у порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, повинні були проводити працівники ВСП, однак поліцейські порушили процедуру його огляду.

Статтею 15 КУпАП передбачені особливості адміністративної відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема, відповідно до частини першої статті 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Положеннями статті 266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

При цьому суд зазначає, що в статті 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Отже, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.

Як було установлено з досліджених відеозаписів нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 був зупинений в м. Суми поза межами території будь-якої військової частини та був одягненим у цивільний одяг, повідомив, що є військовослужбовцем, але просив не викликати ВСП, хотів вирішити питання без складання протоколу за ст. 130 КУпАП. Також повідомив, що вже приїхав до хати та не має наміру нікуди їхати.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснювалися його права, в тому числі право мати захисника, а твердження апелянта про те, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та за відсутності належних доказів того, що ОСОБА_1 перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння і вчинив правопорушення у час, місці та за обставин, викладених у протоколі, спростовуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи.

Щодо безпідставності зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то апеляційний суд зазначає таке.

Із матеріалів відеозапису вбачається, що підставою для зупинки було керування ОСОБА_1 транспортним засобом у період дії комендантської години, а саме о 01:30 год 24 червня 2026 року, про що йому було повідомлено після зупинки, що спростовує доводи апелянта про безпідставність зупинки.

Також матеріалами справи спростовуються доводи апелянта про те, що поліцейські не долучили до матеріалів справи направлення до медичного закладу, складання якого є обов`язковим у разі незгоди з результатом тесту, оскільки дане направлення міститься у справі (а. с. 5).

Щодо тверджень апелянта про те, що свідоцтво на газоаналізатор видавалось більш ніж на 5 років, документи на калібровку та повірку під час складання протоколу надані не були, як і не були долучені до матеріалів справи, а також, що Драгер 6820 був несправним, оскільки показав не правильну температуру повітря під час проведення огляду із фактичною температурою повітря, потребував проведення калібрування, апеляційний суд зазначає таке.

Драгер 6820 є портативним алкотестером, що використовується для швидкого й точного визначення рівня алкоголю у видихуваному повітрі. Тобто, призначенням вказаного пристрою є визначення рівня алкоголю у видихуваному повітрі, а не вимірювання температури повітря, як стверджує апелянт.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» зазначено визначення таких термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, а статтею 27 врегульовано питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Отже, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», в тому числі і на газоаналізатор «Drager «Alcotest 7510». На офіційному сайті вказаного товариства, яке надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств, необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців, тобто, міжповірочний інтервал вказаних приладів становить 1 рік, і у пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Крім того, Постановою КМУ «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану» від 07 квітня 2023 року №440 установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану, чинні на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку.

Роздруківкою тесту підтверджується, що останнє калібрування приладу «Alcotest 6820» було проведено 15 листопада 2024 року, що вказує на правомірність використання вказаного газоаналізатору при проведенні огляду ОСОБА_1 станом на 24 червня 2025 року та спростовує доводи апеляційної скарги адвоката Моісеєнка В.В. щодо відсутності належних та допустимих доказів, які підтверджують справність і допуск до експлуатації технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, та не долучення сертифікату відповідності державним стандартам та дозволу до використання на території України, а також свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того, у матеріалах справи також містяться витребувані судом першої інстанції матеріали, надані Управлінням патрульної поліції в Сумській області на запит від 23 жовтня 2025 року, а саме: копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1987 103 24, інформація з сервісної гарантійної книжки на Drager Alkotest 6820 з серійним номером ARHE-0214, у якій містяться відомості про сервіс, градуювання та державну повірку, в тому числі про те, що остання повірка здійснювалася 15 листопада 2024 року, а наступна повинна бути здійснена 15 листопада 2025 року, а також роз`яснення періодичності проведення повірки. Вказані матеріали також спростовують вказані вище доводи апелянта.

Щодо доводів апелянта про те, що долучені до протоколу відеозаписи на «СД дисках» є недопустимими доказами у справі, оскільки невідомо яким чином та ким виготовлені, не засвідчені електронним цифровим підписом, а відеозапис, зафіксований на них, не відповідає вимогам ст. 247 КУпАП, апеляційний суд зазначає таке.

Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, зареєстрованого в МЮ України за №28/322999 від 11.01.2019, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. У даному випадку до справи приєднано частину запису, який стосується безпосередньо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, поведінки водія ОСОБА_1 під час проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також роз`яснення йому прав та обов`язків у зв`язку із складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 5, 6 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснює відповідальна особа, за інформацією, отриманою з їх допомогою,- безпосередньо керівник органу, підрозділу поліції. Дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції. Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки. У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку.

Отже, питання щодо виготовлення копій відеозаписів покладається на відповідальну особу за письмовим дорученням керівника органу, підрозділу поліції. Про видачу відеозапису робиться відповідна відмітка у журналі обліку та видачі відеозаписів.

Разом з цим, апеляційний суд відмічає, що чинним законодавством не передбачено засвідчення цих відеозаписів електронним підписом, що спростовує доводи апелянта про неналежність та недопустимість їх як доказів у справі, а є лише способом захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про те, що у протоколі не зазначено найменування, марка, тип відеореєстратора, яким здійснювався відеозапис обставин вказаної події, оскільки у вказаному протоколі зазначено, що подію зафіксовано на відеореєстратор - персональний нагрудний Motorola Solutions VB400 з номерами технічного запису 470827 та 470815.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що у матеріалах справи зазначені різні ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , що об`єктивно спростовується дослідженими судом матеріалами справи.

З урахуванням установлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки установлених суддею обставин справи.

Висновки судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є правильними.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Отже, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя суду першої інстанції правильно установив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно у відповідності з фактичними обставинами справи.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою, умотивованою та не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка В.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Терещенко