Справа № 462/7844/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 03.10.2025 року о 01 год. 20 хв. на вул. Кульчицької, 3 у м. Львові, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер «Alcotest- 6820» ARНЕ 0212, тест № 2742. Результати огляду на стан сп`яніння 0,58 промілле. Не погодившись із результатами тесту, повторно пройшов медичний огляд на визначення стану сп`яніння, який проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенцій та терапії узалежнень», що підтверджується висновком медичного закладу № 0020 від 20.10.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вівчарський В. П.у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували керування ОСОБА_1 , 03.10.2025 року о 01 год. 20 хв. транспортним засобом «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Кульчицької, 3 у м. Львові. Даний факт підтверджується показами свідка ОСОБА_2 , який підтвердив, що саме він, а не ОСОБА_1 , керував автомобілем, а також повідомив, що ОСОБА_1 о 01 год. 20 хв. 03.10.2025 року перебував в автомобілі «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_1 на передньому сидінні для пасажирів, куди він сів після здійснення покупки в магазині по вул. Виговського, 45а. Заявлене свідком підтверджується відеозаписом з камер зовнішнього спостереження магазину «Новий градус» по вул. Виговського, 45а, наданим ФОП ОСОБА_3 , а також відеозаписом з автомобільного реєстратора Teswelltech моделі TS-910X-AHD, серійний номер 75, службового транспортного засобу УПП у Львівській області ДПП, які є доказами відповідно до ст. 251 КУпАП.Також, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції від 03.10.2025 року, долученим до справи, не зафіксовано руху автомобіля.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є власником транспортного засобу «Mercedes-Benz Е200», д.н.з. НОМЕР_1 . В день події він разом із ОСОБА_1 вживали алкогольні напої, оскільки він був у відпустці. Зазначив, що саме він керував даним транспортним засобом, ОСОБА_1 в цей час перебував на пасажирському сидінні. Коли він побачив працівників поліції, то запанікував, оскільки він є військовослужбовцем, а тому в нього можуть бути проблеми, тому пересів на заднє сидіння автомобіля.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та відео з нагрудних камер працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом серії ЕПР1 № 471862 від 03.10.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.10.2025 року, висновком № 002028 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.10.2025 року, рапортом від 03.10.2025 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , що саме він був за кермом транспортного засобу, оскільки, як вбачається із записів нагрудних камер працівників поліції, на запитання поліцейського, хто керував транспортним засобом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповіли, що по черзі, згодом ОСОБА_1 , у якого були ключі від транспортного засобу, зазначив, що саме він керував таким. Окрім цього, як вбачається із записів, ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, на місці проведення огляду та у медичному закладі не повідомляв, що це не він керував транспортним засобом. Окрім цього, згідно відеозапису, свідок ОСОБА_2 жодним чином не повідомив працівників поліції про те, що саме він був за кермом, до матеріалів справи не долучено будь-яких відомостей, що останній звертався до працівників поліції для надання пояснень. Свідчення свідка суд розцінює як дані з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 .

Також, суд не може взяти до уваги відеозапис, долучений захисником ОСОБА_1 адвокатом Вівчарським В. П., оскільки на відео відображено події, які відбувалися на вул. Виговського, 45 у м. Львові, в той же час місцем вчинення адміністративного правопорушення, згідно протоколу серії ЕПР1 № 471862 від 03.10.2025 року є вул. Кульчицької, 3 у м. Львові. Долучений захисником відеозапис з магазину, на його думку, підтверджує факт керування транспортним засобом свідком ОСОБА_2 саме по вул. Виговського, 45 у м. Львові, а не по вул. Кульчицької, 3 у м. Львові, де відбувся факт зупинки.

Крім цього, суд не бере до уваги покликання захисника на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з відеозапису не вбачається, що такі пояснення надавались особою, факт керування ОСОБА_1 не заперечувався.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю.

Доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не впливають на висновки суду.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 283 КУпАП,

ухвалив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що згідно вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г. М.