ПОСТАНОВА

Справа № 285/206/26

провадження № 3/0285/354/26

17 лютого 2026 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від

УПП в Житомирській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання згідно протоколу АДРЕСА_1 , місце роботи в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП не встановлено, пільг не встановлено,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

УСТАНОВИЛА :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 561170, складений 07.01.2026, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 07.01.2026 о 15 год 10 хв на автодорозі М-06, 236 км, керував транспортним засобом КІА, н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинивши таке повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання 17.02.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно вимог КУпАП, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, щодо якого складено протокол, оскільки останній не виявив зацікавленості у присутності під час розгляду справи.

Дослідивши адміністративні матеріали, доходжу до наступного.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 62 Закону України «Про національну поліцію України» (далі - Закон) передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до вимог п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень,передбачених частинами другою - четвертою цієї статті ( зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Встановлено, що ОСОБА_1 07.01.2026 о 15 год 10 хв на автодорозі М-06, 236 км, керував транспортним засобом КІА, н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинивши таке повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується у своїй сукупності даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 561170, складеного 07.01.2026; довідками ВАП УПП в Житомирській області ДПП НП України від 08.01.2026, згідно яких інформація у базі даних НАІС/ІПНП щодо отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії на особу ОСОБА_1 відсутня, посвідчення водія останній не отримував; постановою поліцейського УПП в Одеській області,серії ЕНА № 5525330 від 20.08.2025, згідно якої до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності, а також виходячи з принципу того, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових правопорушень, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 36, 40-1, 126, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень (отримувач коштів: р/р UA 0006001; ; МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); отримувач коштів: ГУК у Житомирській обл. /Житомирська обл./ 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органи ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, що становить 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: р/р UA 0026001; ; МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 22030106; отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106 Казначейство України (ЕАП) судового збору.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя А.В.Михайловська