Справа № 734/4572/25 Головуючий у 1 інстанції Бузунко О. А.
Провадження № 33/4823/130/26
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю захисника адвоката Ярового О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 10 жовтня 2025 року о 09 год. 09 хв. в с. Кіпті, по вул. Слов`янська, дорога М-01, Чернігівського району, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Менського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 02 жовтня 2019 року ВП №42579588. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Акцентує увагу на тому, що на нього було безпідставно складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він раніше не був позбавлений права керування транспортними засобами. Зазначає, що перебуває на військовій службі на посаді водія і керував транспортним засобом з метою виконання доручень та наказів командирів своєї військової частини для виконання бойових завдань.

Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду із зазначенням поважності причин його пропуску.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478993 від 10.10.2025 року, ОСОБА_1 10 жовтня 2025 року о 09 год. 09 хв. в с. Кіпті, по вул. Слов`янська, дорога М-01, Чернігівського району, Чернігівської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Менського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 02 жовтня 2019 року ВП №42579588. Правопорушення вчинене повторно протягом року (а.с.9)

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Так, з відеозапису убачається (а.с.10), що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права такого керування, оскільки був позбавлений права керування транспортними засобами на певний строк.

Змістом наявного в матеріалах відеозапису об`єктивно зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній про наявність конкретних обставин крайньої необхідності уповноваженим особам не повідомляв та не зазначав, що в нього є бойове завдання, яке необхідно виконувати, що, на переконання апеляційного суду, не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 передбаченої ст. 18 КУпАП обставини крайньої необхідності, та виключає адміністративну відповідальність.

Згідно копії постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 липня 2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці (а.с.6-7), яку постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року залишено без змін (провадження № 33/4823/188/26), а тому доводи апелянта про відсутність у його діях ознак повторності, позбавлені підстав.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він, повторно, протягом року, керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, з чим погоджується і апеляційний суд.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач