КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Маркової А.В. та в режимі відео конференції потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Маркової А.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихст.ст. 122-4, 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 19.08.2025 о 21:50 у м. Одесі, по просп. Адміральському, буд.1, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , від`їжджаючи від припаркованих транспортних засобів не дотрималася безпечного інтервалу та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім того, 19.08.2025 о 21:50 у м. Одесі, по просп. Адміральському, буд.1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_4 , місце події залишила, чим порушила вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУПАП.

Постановою Святошинского районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Маркова А.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник вказала, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, а суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи. Висновки суду про вину ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на зібраних доказах, яким суд надав помилкову оцінку, а тому вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» 19.08.2025 року, та здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Audi» та не дочекавшись прибуття поліції залишила місце пригоди. У матеріалах справи містяться лише пояснення ОСОБА_2 , в яких зазначено, що до нього підійшов невідомий небайдужий громадянин і повідомив, що його автомобіль пошкодили. Також у рапорті поліцейського вказано про невідомого чоловіка, нібито свідка ДТП, однак матеріали справи не містять ні анкетних даних цього свідка, ні телефону, і відповідно жодних письмових пояснень. Фотографії, які містяться у матеріалах справи також жодним чином не підтверджують причетність ОСОБА_1 до нанесення пошкоджень автомобілю «Audi». На даних фотографіях відсутня будь-яка інформація, яка могла б ідентифікувати, коли і в який час були зроблені дані фотографії і що саме зображено на цих фотографіях. Отже, на переконання захисника, вбачається явна невідповідність дійсним обставинам справи, неналежне оформлення матеріалів справи, а також протиріччя у документах, що були оформлені співробітниками поліції.

Сторона захисту вважає, що наявні матеріали справи позбавляють можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду справи по суті, з`ясування її обставин та прийняття рішення по ній.

Зазначає, що на підставі всього вищевикладеного, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, так як матеріали справи не містять жодних переконливих і допустимих доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та її захисника адвоката Маркову А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, а також їх пояснення та відповіді на запитання суду, з урахуванням думки учасників судового провадження частково передослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.10 ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

За частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Незважаючи на доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді щодо встановлених обставин вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, так і щодо її вини у вчиненні цих правопорушень.

Зокрема, враховуючи дані, які були отримані під час дослідження в судовому засіданні наявних у справі доказів, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 429997 від 21.08.2025 та ЕПР1 № 430006 від 21.08.2025 (а.с. 1, 14); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 3, 16); схемами місця ДТП від 19.08.2025 (а.с. 2, 15); рапортом від 19.08.2025 поліцейського УПП у Одеській області ДПП А. Свішової (а.с. 5); фотознімками з місця ДТП, що містяться на компакт-диску (а.с. 10).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Так, судом першої інстанції на підставі сукупності зібраних та досліджених доказів обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_1 19.08.2025 о 21-50 год. у м. Одесі, по просп. Адміральському, буд. 1, керувала транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , та паркувала свій автомобіль біля закладу піцерії Domino's, під час паркування вона зачепила правою дверкою свого автомобіля задній бампер автомобіля марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_5 , після чого поїхала з місця ДТП. Очевидцем вказаних обставин став небайдужий громадянин, який зробив фото транспортного засобу, що вчинив ДТП, а саме: автомобіля Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , та надав його ОСОБА_2 , коли той підійшов до свого автомобіля марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_5 , залишеного на парковці закладу піцерії Domino's. Після чого ОСОБА_2 викликав працівників поліції для фіксування обставин ДТП.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було передосліджено фотознімки з місця ДТП, що містяться на компакт-диску, які відображають характер пошкоджень автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_4 , а також фото автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , які надав потерпілому ОСОБА_2 очевидець ДТП, про що також зазначено в поясненнях ОСОБА_2 та вказано останнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Більш того, сама ОСОБА_1 в своїх поясненнях, які досліджувались під час розгляду справи зазначила, що: «керуючи транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , коли виїжджала з парковочного місця можливо зачепила припарковане авто».

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо неналежного оформлення матеріалів справи, що стосується фотографій, зроблених невідомим свідком, які неможливо ідентифікувати є безпідставними, оскільки не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, яка в повній мірі підтверджується сукупністю наявних доказів.

Таким чином, твердження сторони захисту про те, що вина ОСОБА_1 не доведена є безпідставними, оскільки вина останньої у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушеннях доведена зібраними доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти СполученогоКоролівства» «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Маркової А.В. не може бути задоволена, у зв`язку з чим, за наслідками її розгляду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Маркової Анни Вікторівни - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 759/19921/25

Апеляційне провадження № 33/824/5712/2025

Категорія: ст. 124, ст. 122-4 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Кравець В.М.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.