САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/522/26
Провадження №3/726/138/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , приватного підприємця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

05 лютого 2026 року о 12:00 в м. Чернівцях по вул. Межиріцькій, 7, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 110 Cdi, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись вул. Межиріцькою в напрямку вул. Ткачука, не був уважним, не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості рухута не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 116 Cdi, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтвердив дійсність обставин, зазначених у протоколі щодо нього. Дійсно того дня керував транспортним засобом та через ожеледицю не впорався із керуванням та допустив зіткнення із іншим авто. Просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу таких висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Доведенню у цьому випадку підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП, та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Згідно із положеннями п. 2.3 «б» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із положень вказаного пункту ПДР, саме водій повинен забезпечити вибір швидкості руху (в установлених та дозволених межах) виходячи із конкретної дорожньої обстановки та яка буде основою створення безпечних умов руху цього транспортного засобу. Під час вибору такої швидкості руху, на водія покладається відповідальність, яка зобов`язує його контролювати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Цей пункт Правил дорожнього руху передбачає, що саме водій транспортного засобу зобов`язаний вибирати безпечний інтервал чи дистанцію виходячи з конкретної дорожньо-транспортної та метеорологічної ситуації.

Правилами дорожнього руху передбачено, що безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Тобто водій, враховуючи дорожню обстановку, під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом, зобов`язаний враховувати наявність перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивність і рівень організації дорожнього руху.

Також у п. 1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення у справі про адміністративне правопорушення, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та відповідно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 583667 від 05.02.2026, який складений відповідно до вимог КУпАП, містить виклад суті і обставин вчиненого правопорушення та відповідну кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та долученими до нього доказами; даними схеми місця ДТП від 05.02.2026 у якій зафіксовано дорожню обстановку, розташування транспортних засобів, їх пошкодження, а також місце зіткнення.

Відповідно до даних схеми місця ДТП транспортні засоби рухалися у зустрічному напрямку, а їх зіткнення відбулося передніми лівими частинами. Місце зіткнення позначено на зустрічній смузі руху, тобто на смузі руху транспортного засобу № 2, яким керував ОСОБА_2 .

У своїх письмових поясненнях, наданих на місці події та підтриманих у судовому засіданні, ОСОБА_1 не заперечив, що 05.02.2026 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 110 Cdi, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись вул. Межиріцькою в напрямку вул. Ткачука. Проїжджаючи біля будинку № 7 побачив, як назустріч рухається інший транспортний засіб Mercedes-Benz Vito. Хотів уникнути зіткнення, однак через ожеледицю та через те, що не обрав безпечної швидкості руху, відбувся занос та зіткнення.

Потерпілий ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях, наданих на місці події, вказує про те, що 05.02.2026 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Медиріцькій з боку вул. Ткачука. Біля будинку № 7 побачив, як назустріч іде інший транспортний засіб Mercedes-Benz Vito, а тому пригальмував та прийняв в право, щоб роз`їхатися. Однак вказує, що водій іншого транспортного засобу не впорався із керуванням, що і призвело до зіткнення.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та зобов`язаний надати оцінку, діям особи, що притягується до відповідальності, встановити, чи допустив останній інкриміновані порушення ПДР України, внаслідок чого трапилося ДТП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушенні ним як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме пунктів 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів - доведена повністю.

Вказаних висновків доходжу дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, згідно із ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, конкретних обставин вчиненого правопорушення, особи правопорушника, враховуючи і те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що з метою виховання правопорушника ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 124 КУпАП, у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Підстав для звільнення від сплати судового збору суду не вказано.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 27, 34-35, 124, 245, 251-252, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

З платіжними реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет у графі «громадянам» за посиланням: https://sg.cv.court.gov.ua/sud2410/

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а в разі її оскарження перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев