САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/223/26
Провадження №3/726/98/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки за національністю, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

На адресу Садгірського районного суду м. Чернівці 22.01.2026 надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565705 від 13.01.2026 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП (справа № 726/223/26, провадження № 3/726/98/26) та протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565711 від 13.01.2026 щодо неї ж за ст. 122-4 КУпАП (справа № 726/224/26, провадження № 3/726/99/26).

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Оскільки вказані матеріали справ надійшли в один день та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог п.6 Розділу 3 «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» затвердженої наказом ДСА України №814 від 20.08.2019 року (з наступними змінами) вважаю за можливе об`єднати вказані судові справи (матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення) в одну, присвоївши їй єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою, тобто справи № 726/223/26.

Суддя встановив, що 12.01.2026 о 19:20 в місті Чернівцях, вулиця Ярослава Мудрого, 187 водійка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , під час виїзду з другорядної дороги на головну, не надала переваги в русі транспортному засобу BMW X3 державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водійки ОСОБА_2 , внаслідок чого допустила зіткнення із ним, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, потерпілих немає.

Своїми діями водійка ОСОБА_1 порушила вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Також суддя встановив і те, що 12.01.2026 о 19:20 в місті Чернівцях, вулиця Ярослава Мудрого, 187 водійка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 , під час виїзду з другорядної дороги на головну, не надала переваги в русі транспортному засобу BMW X3 державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водійки ОСОБА_2 , внаслідок чого допустила зіткнення із ним, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Після чого самовільно залишила місце ДТП до якої була причетна, чим своїми діями порушила вимоги п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що у цій категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з огляду на положення ст.ст. 38, 277 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи щодо неї та жодних клопотань не скерувала, поважних причин неявки не вказала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу таких висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП, та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 1.3 та п. 1.4 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно із п. 16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Тобто, водії транспортних засобів, які здійснюють рух другорядною дорогою, зобов`язані дати дорогу будь-яким транспортним засобам, що рухаються головною дорогою.

Згідно із положеннями ПДР дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Згідно з п. 2.11 ПДР У разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції спільно скласти для надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених Моторним (транспортним) страховим бюро. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином учасник ДТП повинен виконати вимоги п. 2.10 ПДР, тобто залишатись на місці події до складення працівниками поліції адміністративних матеріалів, або ж, на вимогу п. 2.11 ПДР скласти повідомлення страховику про ДТП у паперовій чи електронній формі, що звільняє водія від обов`язку інформування поліції та дає змогу залишити місце дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із положеннями статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення у справі про адміністративне правопорушення, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та відповідно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), повністю підтверджується зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565705 від 13.01.2026та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565711 від 13.01.2026, які складені відповідно до вимог КУпАП, містять виклад суті і обставин вчинених правопорушень та відповідну кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також долученими до них доказами.

Згідно із даними схеми місця ДТП від 12.01.2026 зафіксовано дорожню обстановку, місце зіткнення, розташування транспортного засобу потерпілої BMW та його пошкодження. У схемі зазначено наявність дорожнього знаку «Дати дорогу» та напрямок руху іншого транспортного засобу, причетного до ДТП.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 не заперечує, що 12.01.2026 керувала транспортним засобом Range Rover та здійснювала маневр повороту праворуч по вулиці Ярослава Мудрого. Зазначає, що у зв`язку із погодними умовами (ожеледиця) її автомобіль занесло та відбулося зіткнення із іншим транспортним засобом BMW. Також зазначає що разом і з нею у салоні авто перебувала малолітня дитина (5 місяців), яка почала плакати, а тому змушена була поїхати з місця пригоди додому. Повернулася назад на місце події пізніше, однак нікого вже не було. керував транспортним засобом Mercedes-Benz. Однак вказує, що виїжджаючи на вулицю Хотинську із другорядної дороги впевнився в безпечності виїзду, почав маневр повороту ліворуч та раптово побачив транспортний засіб BMW, який рухався на великій швидкості. Водій BMW виїхав на зустрічну смугу, однак уникнути зіткнення не вдалося.

У своїх письмових поясненнях наданих на місці події потерпіла ОСОБА_2 вказує про те, що 12.01.2026 в місті Чернівцях на перехресті вулиці Ярослава Мудрого Надрічної, рухалася на своєму транспортному засобі BMW головною дорогою. В цей час транспортний засіб Range Rover, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги в русі її транспортному засобу в наслідок чого відбулося зіткнення. Після ДТП водій винуватець не зупинився, а залишив місце пригоди. Свідок ОСОБА_3 вказує про те, що 12.01.2026 перебував на вулиці Ярослава Мудрого, поблизу магазину «АТБ» та бачив як водій транспортного засобу Range Rover, проїжджаючи перехрестя допустив неконтрольований занос автомобіля в наслідок чого відбулося зіткнення із транспортним засобом BMW, який рухався головною дорогою.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та зобов`язаний надати оцінку, діям особи, що притягується до відповідальності, встановити, чи допустила остання інкриміновані порушення ПДР України, внаслідок чого трапилося ДТП.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вважаю, що ДТП мало місце саме внаслідок порушення вимог п. 16.11 ПДР водійкою ОСОБА_1 , а також остання у порушення вимог п. п.2.10 «а» ПДР самовільно залишила місце пригоди, не дочекавшись працівників поліції та поїхала у невідомому напрямку.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати та виконувати вимоги Правил дорожнього руху України.

Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 виконала свій обов`язок як водійка, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, матеріали справи не містять та суду надано не було. Доводи, зазначені у поясненнях (плач дитини) не спростовують винуватості у вищевказаному правопорушенні.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушенні нею, як учасником дорожнього руху, Правил дорожнього руху, а саме п. 16.11 ПДР, що спричинило пошкодження майна (транспортних засобів) - доведена повністю. Також доведена вина останньої і у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вказаних висновків доходжу дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При визначенні адміністративного стягнення, згідно із ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, конкретних обставин за яких їх було вчинено, особи правопорушниці, враховуючи і те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що з метою виховання правопорушниці ОСОБА_1 та запобігання вчинення нею нових правопорушень в майбутньому, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення у цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Підстав для звільнення від сплати судового збору суду не вказано.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 27, 34-35, 124, 122-4, 245, 251-252, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565705 від 13.01.2026 за ст. 124 КУпАП (справа № 726/223/26, провадження № 3/726/98/26) та протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565711 від 13.01.2026 щодо неї ж за ст. 122-4 КУпАП (справа № 726/224/26, провадження № 3/726/99/26)- об`єднати в одне провадження та присвоїти єдиний унікальний номер 726/223/26 номер провадження 3/726/98/26.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

На підставі ст. 36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

З платіжними реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет у графі «громадянам» за посиланням: https://sg.cv.court.gov.ua/sud2410/

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев