ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 688/188/26

Провадження № 33/820/149/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Васильченка В.О. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Шепетівського міськрайонного суду від 14 січня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 26 грудня 2025 року о 16 годині 26 хвилин в м. Шепетівці по вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 48 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «KIA COPENTO» A. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6810». Тест на стан алкогольного сп`яніння позитивний 1,17 ‰. В лікувальний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння у м. Славуту водій їхати відмовився, що зафіксовано на спеціальний технічний засіб портативний відеореєстратор. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Зазначає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не в повній мірі враховано норми чинного законодавства та фактичні обставини справи, що призвело до невірного висновку про наявність в його діях порушення п.2.9.(а) ПДР.

Стверджує, що покладений в основу висновку про його винуватість доказ результат проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6810», з результатом якого він не погодився, не може бути належним та достатнім доказом винуватості особи у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння. Натомість, у випадку незгоди водія з результатами огляду на місці зупинки, єдиним належним доказом є оформлений у встановленому порядку результат огляду у медичному закладі, який у даній справі відсутній і не складався.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не встановив обставини, які у відповідності з вимогами ст.ст.245, 280 КУпАП, підлягають обов`язковому встановленню.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП, яка ставиться в вину ОСОБА_1 , є альтернативною та передбачає адміністративну відповідальність за вчинення одного з двох самостійних діянь: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан такого сп`яніння чи перебування під впливом відповідних лікарських препаратів.

Тобто, склад правопорушення може бути утворений або фактом керування особою (водієм) у стані сп`яніння, або фактом відмови від проходження огляду на виявлення такого стану.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №551487 від 26.12.2025 року, ОСОБА_1 ставиться в вину порушення п.2.9а ПДР, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також відмова від проходження огляду в лікувальному закладі.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Згідно з положеннями ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п.7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п.6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

При цьому, частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Місцевий суд за результатами судового провадження встановив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, в ході апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 26 грудня 2025 року о 16 годині 26 хвилин в м. Шепетівці по вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 48, керував транспортним засобом марки «KIA COPENTO» A. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6810». Тест на стан алкогольного сп`яніння позитивний 1,17 ‰. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій не погодився та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, від подальшого проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився.

Отже, непогодження водія з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, та його відмова від проходження подальшого огляду в закладі охорони здоров`я, свідчать про незавершеність процедури огляду, передбаченої законодавством.

За таких обставин, дії водія не можуть розцінюватися як встановлений факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а підлягають кваліфікації саме як відмова від проходження огляду, тобто порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.

При прийнятті постанови, місцевий суд оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Наведене ставить під обґрунтований сумнів висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи надані апеляційному суді докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, з огляду на відсутність належних і допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Судовий збір, відповідно до ст.40-1 КУпАП, при умові його сплати, підлягає поверненню ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 245, 247, 266, 283, 284, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк