СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/646/26
пр. № 3/759/748/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

У С Т А Н О В И В:

05 січня 2025 року ОСОБА_1 , будучи адміністратором відділу адміністративних послуг управління (Центру) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням держави або місцевого самоврядування 05 грудня 2024 року, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному кабінеті.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз.1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва Яковенко А.В. обставини, викладені у протоколі, підтримав повністю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні про обставини, викладені у протоколі, не заперечив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є суспільні відносини, пов`язані з корупцією.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні вимог фінансового контролю.

Суб`єктами вказаного правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення № 47 від 07.01.2026 (а.с. 1-11);

-відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 12-16);

-повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування №107/36-5 від 06.01.2025 (а.с. 20-21).

У справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані, оскільки він, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, несвоєчасно подав декларацію при звільненні за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Даних щодо обставин, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 подати декларацію про майовий стан у встановлений законом строк, суду не надано, а матеріали справи їх не містять.

Наявні у матеріалах справи докази дозволяють стверджувати, що вина у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Згідно з пунктом 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Відповідно до частини першої ст. 284 КУпАП можливо винесення однієї з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Уповноважена особа з питань запобігання та виявлення корупції направила до Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення №107/36-5 про факт несвоєчасного подання декларації 06 січня 2025 року. Національне агентство з питань запобігання корупції отримало вказане повідомлення 09 січня 2025 року (вх. №8453/0/06-25).

Отже, з дня виявлення вказаного правопорушення пройшло більше шести місяців, тому на момент вирішення даної справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 , не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, а провадження у справі підлягає закриттю.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 23, 24, 27, 38, 172-6, 221, 276, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Кравченко