Справа №295/300/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

01.01.2026 об 11 годині 43 хвилин у м. Житомирі по проспекту Миру, 5Б ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 217130, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARLM 0302, тест № 468, проба позитивна - 1,41%. Із результатом погодився, але повідомив, що хоче пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі охорони здоров`я КНП ОМСЦ ЖОР. Згідно з висновком лікаря-нарколога № 1 водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відсторонено від подальшого керування шляхом залишення автомобіля на місці зупинки без порушення ПДР. Своїми діями останній порушив п. 2.9.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами засобами телефонного та поштового зв`язку.

Водночас інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу, ОСОБА_1 не вжив заходів щодо явки до суду, письмових заперечень і пояснень, заяви про відкладення слухання справи чи проведення судового засідання у режимі відеоконференції до суду не подав.

Таку поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як ухилення та небажання особи брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, що її стосується.

Захисник особи, яка притягається до адміністравтиної відповідальності, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись, зокрема, на незаконність зупинки т/з, що в послідуючому потягло протиправність подальших дій щодо освідування водія на стан алкогольного сп`яніння, розгляд справи просив проводити без його участі та участі його підзахисного.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів, обсяг яких є достатнім для прийняття рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, письмове клопотання захисника особи, яка приятгується до адміністративної відповідальності, відтворивши долучені до протоколу диски з відеофайлами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

За частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП та пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556437 від 01.01.2026; тестом № 460 від 01.01.2026, результат 1.41 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за змістом якого виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук; висновком № 1 КНП ОМСЦ ЖОР від 01.01.2026, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння; відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Із відтвореного відеозапису вбачається факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на підставі ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", зокрема, за відсутність страхового полісу. Під час спілкування з ОСОБА_1 останній повідомлив, що напередодні випив 6 банок міцного пива та 150 г кон`яку. Поліцейські запропонували водію пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, спроба позитивна - 1,41 проміле. У послідуючому останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Зібрані докази, на переконання суду, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, є належними та допустимими, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Твердження та доводи захисника, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, спростовані дослідженим відеозаписом та не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 .

У Законі України «Про національну поліцію» передбачено, що одним із видів превентивних поліцейських заходів є зупинення транспортного засобу (п. 4 ч. 1 ст. 31). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі наявності інформації, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до рапорту від 01.01.2026 працівниками поліції під час несення служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху у м. Житомирі помічено автомобіль, який рухався з порушенням ПДР.

Згідно з постановою серії ЕНА № 6443712 від 01.01.2026 ОСОБА_1 01.01.2026 о 11:43 год. керував автомобілем без страхового поліса, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Доказів про оскарження дій або рішень працівників поліції в порядку статті 267 КУпАП, частин 1, 2 статті 286 КАС України суду не надано.

З огляду на наведене, суд розцінює невизнання вини ОСОБА_1 як захисну позицію особи, що притягається до адміністративної відповідальності, з метою її уникнення.

Суддя неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі наявні у справі докази, дійшов висновку, що своїми діями/бездіяльністю ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина особи доведена повністю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, створює загрозу життю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху.

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 251, 252, 256, 266, 280, 291, 294, 307, 308 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006001; Кодкласифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування кодукласифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 665 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Кодкласифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.