Справа № 127/4483/26
Провадження № 3/127/997/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області від 19.07.2001, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.02.2026 о 14:40 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, кричав, погрожував, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю матері.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що дані конфлікти із матір`ю систематичні та те, що вона також чинить стосовно нього домашнє насильство, зазначив, що вчинив дане домашнє насильство у зв`язку із шантажем його матері.

Суд, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так, п. 14 ст. 1 Закону визначено, психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669408 від 09.02.2026 слідує, що ОСОБА_1 09.02.2026 о 14:40 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, кричав, погрожував, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю матері.

Вказані обставини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім вищевказаного протоколу також підтверджуються рапортом працівника поліції ОСОБА_3 від 09.02.2026 з якого слідує, що прибувши на місце виклику за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що син ОСОБА_1 вчинив стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав, виражаючись нецензурною лайкою, чим завдав шкоди для психологічного здоров`я. По даному факту було відібрано заяву та пояснення, в подальшому відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено ТЗПсК на заборону контактувати з постраждалою особою терміном на 5 діб.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.02.2026 ОСОБА_2 просить прийняти міри адміністративного характеру до її сина ОСОБА_1 , який вчинив стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, кричав та погрожував, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю.

Згідно письмових поясненнях ОСОБА_2 , 09.02.2026 близько 14:40 год. в ході розмови її син ображав її словами, хапав за верхній одяг, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що проживає разом із матір`ю та у них постійно виникають конфліктні ситуації, в ході якого 09.02.2026 він образив свою матір нецензурними словами, здійснив психологічний тиск, а також хапав її за одяг.

Із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, вбачається, що визначено рівень небезпечності ОСОБА_1 , як низький.

Крім того, стосовно ОСОБА_1 було винесено терміново заборонний припис серії ЕТ № 103648 від 09.02.2026.

Проаналізувавши докази по справі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він умисно вчинив дії психологічного характеру щодо своєї матері, внаслідок чого була завдана шкода її здоров`ю.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує всі обставини справи, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяців.

Суддя: