ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/5739/25 Головуючий 1 інстанції: Власенко М.В.
Провадження №33/818/301/26 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Репетун К.В.,

- прокурора Мельничук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання захисника Репетун К.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Салтівського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

На зазначену постанову суду 16 жовтня 2025 року захисник Репетун К.В. за допомогою поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що 09 вересня 2025 року виготовлено повний текст постанови, який 10 вересня 2025 року оприлюднений на сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень». Вказала, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови не отримував.

Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисника, які клопотання підтримали та просили його задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, закон пов`язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою отримання постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Репетун К.В. були присутні у судовому засіданні 04 вересня 2025 року, надавали пояснення (т.4 а.с.4-15).

09 вересня 2025 року в електронний кабінет захисника Репетун К.В. доставлено копію оскаржуваної постанови, тобто в межах строку на апеляційне оскарження (т.4 а.с.17).

19 вересня 2025 року захисник Репетун К.В. зверталася до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (т.4 а.с.35-41).

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року повернуто захиснику Репетун К.В. апеляційну скаргу на постанову Салтівського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 , оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження та апелянтом не порушено питання про поновлення цього строку (т.4 а.с.57).

Звернувшись 16 жовтня 2025 року з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови постанову Салтівського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2025 року, захисник Репетун К.В. пропустила десятиденний строк на апеляційне оскарження.

Посилання захисника Репетун К.В. на дату оприлюднення повного тексту постанови суду на сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень» та неотримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, як на підставу вважати поважним пропуск строку на апеляційне оскарження, є необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та захисник Репетун К.В. приймали участь у розгляді справи, були обізнані щодо результату її розгляду, в межах строку апеляційного оскарження отримали копію оскаржуваної постанови та не були позбавлені можливості звернутися з апеляційною скаргою, будь яким процесуальним способом, у передбачений законом строк та в подальшому доповнити її.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п.27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п.41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Таким чином, твердження захисника Репетун К.В. про те, що строк на апеляційне оскарження пропущено із поважних причин, не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами, клопотання не містить посилання на обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто такими, які не залежать від волевиявлення апелянта, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За вищенаведених обставин підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відсутні, оскільки відсутні поважні причини його пропуску.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику Репетун К.В. в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Салтівського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 , а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня