ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2306/25 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/272/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рощина В.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рощина В.С. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 1 травня 2025 року о 17 год. 10 хв., на вул. Центральній, буд. 1 у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Даними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Рощин В.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вона є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, вимог закону не дотримався, так як обставини, що мають значення для правильного вирішення справи не з`ясував. Невірно оцінив докази в справі, а тому постанова районного суду підлягає скасуванню через порушення норм матеріального та процесуального права, а провадження в справі підлягає закриттю.

Вказує, що сторона захисту звертала увагу судді на те, що вимоги працівників поліції надати документи та пройти огляд на стан сп`яніння, висунуті за відсутності законних підстав, є свавільним втручанням у приватне життя та порушують гарантії передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак, суддя проігнорував наведені аргументи захисника.

Наголошує, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. Під час перегляду відеозапису події було встановлено відсутність ознак наркотичного сп`яніння у виді тремтіння пальців рук, поведінка була адекватна. Отже, ознаки сп`яніння, виявлені працівниками поліції, мали бути реальними та такими, щоб їх могли побачити та засвідчити інші особи. Внаслідок чого, вважає. що у поліцейських були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а відтак відсутні законні підстави для проведення огляду, що виключає відповідальність ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП.

Стверджує, що працівники поліції своїми діями створили умови для відмови ОСОБА_1 від проведення огляду, оскільки в діях останніх була наявна провокація правопорушення, з метою його подальшого викриття та складання протоколу за ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що відеозапис не містить повного та безперервного перебігу події, зокрема не містить фіксації зупинки ТЗ, а відсутність в матеріалах справи Акту огляду є істотним процесуальним порушенням, що унеможливлює перевірку законності проведення огляду та робить усі похідні від нього докази недопустимими. Разом із тим, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що також засвідчує про порушення його огляду.

Просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2025 року, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу та події правопорушення.

22 грудня 2025 року до апеляційного суду надійшли пояснення від ОСОБА_3 щодо суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, вказані пояснення не приймаються до уваги суддею апеляційного суду, оскільки особа ОСОБА_3 не встановлювалася в суді апеляційної інстанції та її пояснення не сприймалися безпосередньою судом. Разом із цим, відповідно до відомостей протоколу складеного відносно ОСОБА_1 свідки подій відсутні.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвоката Рощина В.С., який зазначив про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Під час апеляційного перегляду справи адвокат Рощин В.С. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Рощина В.С., перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №317219 від 1 травня 2025 р. підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 1 травня 2025 року, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: вираження тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с. 3);

- відеозаписом події (а.с. 7).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, вимогами п.2.5 ПДР України на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

З переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, отриманих під час виконання ними службових обов`язків, вбачається зупинка транспортного засобу SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Зафіксовано візуальний огляд водія, за результатами якого у ОСОБА_1 виявленні та йому оголошенні ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Слідують неодноразові пропозиції водію пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Відмова водія від проходження запропонованого огляду. Роз`яснення ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у передбаченому законодавством порядку. Складання протоколу.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суддя апеляційного суду не вбачає.

ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння є безпідставними, оскільки з матеріалів справи, зокрема з відеозапису події та з направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я вбачається, що за результатами проведеного поліцейським візуального огляду ОСОБА_1 у нього було виявлено наступні ознаки: вираження тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, які, як встановлено з відеозапису події, були оголошення водію.

На доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи Акту огляду ОСОБА_1 слід зазначити, що з огляду на п. 10 Інструкції №1452/735 - результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

В даному випадку у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому співробітниками поліції акт огляду не складався.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом події, на якому зафіксовано роз`яснення працівника поліції про необхідність ОСОБА_1 знайти тверезого водія, для подальшого здійснення руху на автомобілі. Разом із цим, вказана обставина не спростовує факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та не впливає на кваліфікацію його дій.

Твердження апелянта про недопустимість наявного в справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної в протоколі суті правопорушення, а саме: зупинку автомобіля на блок посту під керуванням ОСОБА_1 , виявлення ознак наркотичного сп`яніння у останнього, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Рощина Володимира Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/2306/25