Справа № 156/1456/25
Провадження № 3/156/20/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Сектора поліцейської діяльності № 2 Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , непрацевлаштованого, відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності у матеріалах справи відсутні,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Рудницька Алла Вікторівна (в режимі відеоконференції),

особа, уповноважена на складення протоколу про адміністратвине правопорушення начальник СРПП Сектора поліцейської діяльності № 2 Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції Прокопюк А. М.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

клопотань про відкладення не надходило, відводів не заявлено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

18.11.2025 о 16:35 по вул. Вільної України в сел. Іваничі Володимирського району Волинської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель Інсігнія» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло; неприродна блідність обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що в нього заповільнена мова, він заїкається з п`ятирічного віку, однак відповідну довідку отримати не міг.

Неприродня блідність у нього тому, що він закривається від сонця, щоб не старіти. Крім того, він є спортсменом, однак зранку не снідає, тому припускає, що в той день так погано виглядав. Оголошення праціником поліції того, що й нього зіниці розширені ОСОБА_1 обурило. Він поспішав, мав їхати на репетицію і на нього чекав начальник. ОСОБА_1 бажав пройти огляд в сел. Іваничі, тому їхати в м. Нововолинськ він відмовився. Поліцейський йому повідомив, що швидше буде, якщо скласти протокол і тоді ОСОБА_1 зможе їхати. ОСОБА_1 зазначив, що поліцейські не повідомили його про наслідки відмови від огляду і не роз`яснили йому про те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено ще позбавлення права керування т/з. ОСОБА_1 закону не знав. Просив не позбавляти його права керування т/з, оскільки зайняття такою діяльністю є його основним доходом. ОСОБА_1 здійснює догляд за батьком та змушений возити його в лікарню. Також на його утриманні перебуває син.

Щодо відсторонення від керування т/з ОСОБА_1 зазначив, що після того, як працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 зрозумів, що може їхати далі. Працівники поліції сказали йому, щоб він шукав тверезого водія. Стверджував, що в ході розмови, поліцейський припинив відеозапис і сказав ОСОБА_1 з усім погоджуватися.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Рудницька Алла Вікторівна, яка брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала подане нею клопотання про закриття провадження у справі з мотивів, викладених у ньому. Клопотання просила задовольнити та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у справі про адміністративне правопорушення.

Із клопотання про закриття провадження у справі слідує, що захисник вважає протокол таким, що складений безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства з наступних підстав. Оскільки водій ОСОБА_1 здійснював об`їзд перешкод (ям) на дорожньому покритті, що не заборонено ПДР України, жодних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР (наприклад, за ст. 122 КУпАП) відносно водія винесено не було, а тому зупинка транспортного засобу була безпідставною, що, відповідно до практики Верховного Суду та принципу "полодів отуйного дерева", робить усі подальші дії поліцейських та зібрані докази недопустимими.

Крім того, подія відбувалася в сел. Іваничі Володимирського району Волинської області. Працівники поліції висунули водію вимогу проїхати для огляду на стан сп`яніння до медичного закладу в м. Нововолинськ (КНП "НЦМЛ"), що знаходиться на значній відстані від місця зупинки.

Відповідно до п. 9 Розділу II "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння..." (затв. Наказом МВС/МОЗ № 1452/735) та п. 7 Постанови КМУ № 1103, поліцейський зобов`язаний забезпечити доставку особи до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду. Згідно з Наказом Управління охорони здоров`я Волинської ОДА від 17.04.2025 № 104-од «Про організацію проведення медичних оглядів водіїв...», затверджено Перелік закладів, яким надається право проводити такі огляди. У пункті 4 зазначеного Переліку чітко вказано: КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня». Таким чином, на момент зупинки (18.11.2025) в сел Іваничі функціонував уповноважений заклад охорони здоров`я. Ігноруючи цей факт, поліцейський, порушуючи вимоги Інструкції № 1452/735, наполягав на транспортуванні водія до іншого населеного пункту, який є віддаленим від сел Іваничі. Оскільки вимога поліцейського їхати в м. Нововолинськ суперечила нормативно-правовим актам (вимозі про "найближчий заклад"), вона є незаконною. Відмова водія виконувати незаконну вимогу поліцейського не утворює складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Також у матеріалах справи міститься направлення на огляд водія від 18.11.2025, у графі "у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлено ознаки сп`яніння" якого працівник поліції замість переліку ознак, власноруч написав: "Відмовився". На думку захисника, це є грубим порушенням, оскільки водій не може "відмовитися" від наявності в нього фізіологічних ознак. Такий запис свідчить про те, що на момент прийняття рішення про направлення до медзакладу поліцейський фактично не виявив та не зафіксував належним чином ознак наркотичного сп`яніння, а відтак саме направлення є юридично дефектним.

Крім того, на відеозаписі з бодікамер поліцейські вказували на таку ознаку, як "сповільнена мова". ОСОБА_1 повідомив, що має вади мови (заїкання) та може надати медичну довідку. Попри це, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейські зазначили вже інші ознаки: "розширені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість", а ознака "мови" зникла, оскільки її неспроможність була очевидною. Така плутанина, як вважає захисник, підтверджує намагання поліцейських штучно створити підстави для огляду.

Щодо пояснень клієнта про вживання канабісу "тиждень тому", то ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування у стані сп`яніння, а не за факт вживання в минулому. Вживання за тиждень до події не спричиняє стан наркотичного сп`яніння в момент зупинки.

Захисник вважає, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , вимог встановлених законом, Інструкцією та Порядком не дотримано. Поліцейський висунув незаконну вимогу щодо проїзду до віддаленого медичного закладу замість найближчого, не оформив належним чином направлення (не вказав ознак), а отже, відповідальність за відмову від виконання незаконної вимоги поліцейського не настає.

Ці порушення процедурних норм в даній справі носять істотний характер, що впливає на права особи, яка притягається до відповідальності. Належних і допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, до суду не надано, а тому захисник просить провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні начальник СРПП Сектора поліцейської діяльності № 2 Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_2 пояснив, що 18.11.2025 перебував в наряді з поліцейським ОСОБА_3 , рухалися автомобілем в сел. Іваничі та помітили автомобіль «Опель Інсігнія» д.н.з. НОМЕР_2 , який о 16:35 рухався по вул. Вільної України, а водій здійснював дивні маневри вправо-вліво. Тому працівники поліції вирішили зупинити вказаний транспортний засіб. ОСОБА_2 не пам`ятає в який медичний заклад ОСОБА_1 працівники поліції давали направлення на огляд на стан наркотичного сп`яніння. Ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 ОСОБА_2 назава розширені зіниці очей та тремтіння рук.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу І зазначеної Інструкції).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Як вказувалося вище, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

ІV. Висновок суду

Протокол серії ЕПР1 № 516825 від 18.11.2025 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 516825 від 18.11.2025 року, у якому вказано, що 18.11.2025 о 16:35 по вул. Вільної України в сел. Іваничі Володимирського району Волинської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель Інсігнія» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло; неприродна блідність обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений;

- рапортом № 118169 від 18.11.2025 про виявлення 18.11.2025 о 16:35 ОСОБА_1 , який керував т/з марки «Опель Інсігнія» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширення зіниць очей, що не реагують на світло, неприродна блідність обличчя;

- направленням на огляд до КНП «Нововолинська ЦМЛ» водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 до КНП «Нововолинська ЦМЛ» не доставлявся через відмову від проходження огляду в медичному закладі;

- рапортом інспектора з РПП СПД №2 (с-ще Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції Прокопюка А. про застосування до ОСОБА_1 заходу забезпечення провадження у виді відсторонення від керування т/з із ознаками алкогольного сп`яніння;

- письмовим зобов`язанням до протоколу ЕПР1 № 516825 від 18.11.2025 не керувати в стані наркотичного сп`яніння;

- оптичним диском DVD-R з відеозаписами з місця події.

Так, згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відеозаписами підтверджеється факт керування 18.11.2025 о 16:35 по вул. Вільної України в сел. Іваничі Володимирського району Волинської області водієм ОСОБА_1 автомобілем марки «Опель Інсігнія» д.н.з. НОМЕР_2 . Причиною зупинки поліцейський вказав здійснення водієм дивних маневрів вправо-вліво транспортним засобом.

В ході розмови працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, та неприродна блідність обличчя.

ОСОБА_1 не погодився із виявленими у нього ознаками, через що працівник поліції оглянув зіниці водія на предмет реагування на світло. При цьому на запитання працівника поліції ОСОБА_1 пояснював, що востаннє вживав алкоголь вчора, а канабіс курив на дні народженні друга тиждень тому.

Працівник поліції запропонував водієві пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння. Також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 про відповідальність за відмову від проходження огляду на підставі п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння через брак часу.

Працівник поліції оголосив ОСОБА_1 про те, що відносно нього будуть складені адміністартивні матеріали за відмову від проходження від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права відповідно до ст. 268 КУпАП.

Надалі працівником поліції було складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозаписи містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Отже, у даному випадку відеозаписи хоча і подано частинами, однак події на відеозаписах послідовно зображені і хронологічно продовжують одна одну, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отримані у встановленому законом порядку і здійснені працівниками поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, а тому є належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду не викликає.

Безпідставною є позиція захисника про те, що оскільки водій ОСОБА_1 не допустив будь-яких порушень правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, тому всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати. Так, підстава зупинки транспортного не є предметом доказування у справі за ст.130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Разом з цим, вичерпний перелік підстав для зупинки поліцейським транспортного засобу передбачений ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а відповідно до ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Вказаних вимог закону поліцейським дотримано, оскільки з досліджених судом відеозаписів слідує, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 підставу зупинки, а саме те, що останній керував т/з та здійснював дивні маневри вправо-вліво. Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень. А тому, дії працівника поліції щодо зупинення т/з під керуванням ОСОБА_1 були правомірними.

Щодо суперечливості, на думку захисника, ознак сп`яніння суд зазначає, що порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 не встановлено.

Незазначення поліцейським у направленні ОСОБА_1 на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння виявлених у водія ознак сп`яніння не свідчить про відсутність у водія таких ознак, не спростовує відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та не впливає на кваліфікацію дій водія. Позатим, відеозаписами з місця події підтверджено, що в ході розмови працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які оголосив водієві: розширені зіниці очей, що не реагують на світло та неприродна блідність обличчя. ОСОБА_1 не погодився із виявленими у нього ознаками, через що працівник поліції оглянув зіниці водія на предмет реагування на світло, хоч закон не передбачає обов`язкового підтвердження ознак сп`яніння на відео чи свідками. Повноваження самостійно виявляти й оцінювати ознаки стану сп`яніння у водія має виключно поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції. Поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Разом з тим, під час розмови з працівником поліції ОСОБА_1 пояснював, що востаннє вживав алкоголь вчора, а канабіс курив на дні народженні друга тиждень тому.

Щодо направлення ОСОБА_1 на медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «Нововолинська ЦМЛ», а не до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня», суддя зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністратвиного правопорушення, перебаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому причиною відмови від проходження огляду ОСОБА_1 вказав саме брак часу, адже посмішав, а не те, що працівники поліції направили його на огляд не в найближчий медичний заклад. Разом з тим, причини, з яких водій відмовився від проходження огляду значення не мають, адже відмова від законної вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп"яніння прирівнюється до керування в стані сп"яніння.

Отже, твердження захисника про те, що поліцейський висунув незаконну вимогу щодо проїзду до віддаленого медичного закладу замість найближчого, не оформив належним

чином направлення (не вказав ознак), а тому відповідальність за відмову від виконання незаконної вимоги поліцейського не настає, спростовується вищевикладеним.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в ході розмови, поліцейський припинив відеозапис і сказав ОСОБА_1 з усім погоджуватися, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому підстав вважати дії поліцейських неправомірними немає.

Щодо позиції захисту про те, що ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування у стані сп`яніння, а не за факт вживання в минулому і вживання за тиждень до події не спричиняє стану наркотичного сп`яніння в момент зупинки, суд звертає увагу на те, що відмова від законної вимоги поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння є самостійною підставою для притягнення водія до відповідальності за ст.130 КУпАП.

Щодо того, що рапорт інспектора з РПП СПД № 2 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капіна поліції Прокопюка А. заповнений формально, оскільки у ньому вказано про фіксування на портативний відеореєстратор особистого зобов`язання ОСОБА_1 про заборону керування т/з із ознаками алкогольного, а не наркотичного сп`яніння, суд зазначає, що такий недолік не спростовує факту вчинення та не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а на відеозаписах з місця події дійсно зафіксовано відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом із ознаками саме наркотичного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не знав про адміністративну відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, що поліцейський роз`яснює наслідки такої відмови у виді складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що працівник поліції не відсторонив ОСОБА_1 від керування т/з спростовуються сукупністю доказів, оскільки на відеозаписах зафіксовано оголошення працівником поліції ОСОБА_1 про його відсторонення від керування транспортним засобом та необхідність пошуку тверезого водія, який би міг керувати т/з. Відсторонення від керування т/з також підтверджується відповідним письмовим зобов`язанням не керувати т/з в стані наркотичного сп`яніння, підписаним особисто ОСОБА_1 18.11.2025. Отже, працівником поліції вжито передбачених ст. 266 КУпАП заходів щодо відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Особисте сприйняття ОСОБА_1 ситуації, та зроблені ним висновки про те, що після складення протоколу про адміністартивне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП він може керувати автомобілем далі, жодним чином не свідчать про те, що працівник поліції фактично не відсторонив ОСОБА_1 від керування т/з.

Інші доводи захисника до уваги судом також не беруться, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для закриття провадження у даній справі.

Отже, доводи ОСОБА_1 та адвоката у судовому засіданні не підтверджені належними та достатніми доказами і спростовуються дослідженими судом матеріалами справи, зокрема, відеозаписом, та не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки така відмова була зафіксована у встановленому законом порядку з дотриманням вимог Інструкції №1452/735 та ст. 266 КУпАП. Відтак, суд вважає позицію ОСОБА_1 та його представника обраним способом захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Також судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Під час вирішення питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Суддею враховано характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху (водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб), загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу (згідно з відомостями раніше до адміністративної відповідальності не притягався), майновий стан (відомості про офіційне працевлаштовування відсутні, має на утриманні неповнолітню дитину та батька особу з інвалідністю другої групи), ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.

Відповідно до довідки інспектора з РПП Володимирського ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Петровської Ю., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 09.06.2004 року. Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами як додаткове обов`язкове стягнення, а тому суд застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

VІ. Судові витрати

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відмовити.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665(шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Повний текст постанови складено та підписано 12.02.2026 року.

Суддя І. Є. Малюшевська