Номер провадження3/205/684/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2026 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 2 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони військової частини, постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду з військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту надійшов протокол про адміністративне правопорушення №81 від 12.12.2025, згідно якого 28.11.2025 о 08:00 під час контрольного шикування 4 роти охорони батальйону охорони у розташуванні військової частини НОМЕР_1 виявлено відсутність стрільця ОСОБА_1 , який не прибув із щорічної основної відпустки. Командир 4 роти батальйону охорони виявив ОСОБА_1 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було доставлено до КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР» для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, де встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (2,46 ‰), що підтверджується відповідним висновком.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів в умовах особливого періоду (воєнного стану)».

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного проступку уповноваженою особою до протоколу долучено такі матеріали:

-копію військового квитка ОСОБА_1 ,

-копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 №415 від 12.12.2025 про результати службового розслідування за фактом перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ,

-акт проведення службового розслідування за даним фактом,

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 №880 від 02.12.2025 про призначення службового розслідування за даним фактом,

-пояснення командира 4 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про те, що 28.11.2025 через відсутність на контрольному шикуванні солдата ОСОБА_1 він під час його пошуків виявив останнього вдома за адресою: АДРЕСА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, звідки доставив до медичного закладу, де у нього було встановлено стан алкогольного сп`яніння

-пояснення солдата ОСОБА_1 , який підтвердив обставини, викладені у поясненні ОСОБА_2 ,

-пояснення стрільця 6 відділення охорони 1 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , аналогічні за змістом поясненням ОСОБА_2 ,

-висновок КП «ДБКЛПД» ДОР від 06.12.2025 про перебування 28.11.2025 ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння,

-копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 №6 від 06.01.2025 про призначення ОСОБА_1 на посаду стрільця 2 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ,

-копію паспорта ОСОБА_1 ,

-копію заяви ОСОБА_1 про проведення судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять його письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на наведене, суд, беручи до уваги необхідність додержання принципу розумності тривалості судового провадження, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП, передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до п.7 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№ 32 від 12.01.2024 (далі Порядок), у разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом.

Суд звертає увагу на те, що у протоколі №81 зазначено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів в умовах особливого періоду (воєнного стану)».

Проте із матеріалів, долучених до протоколу, зрозуміло, що ОСОБА_1 вживав алкоголь, перебуваючи в себе вдома, а не на території військової частини, та саме з місця мешкання був доставлений до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння.

Суд зауважує, що адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями саме на території військових частин, військових об`єктів.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зважаючи на те, що належними та допустимими доказами розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв на території військової частини, військового об`єкту військовослужбовцем ОСОБА_1 не підтверджено, а суд позбавлений права відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист, суд дійшов висновку про недоведеність наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у його діях, що є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 38, ч. 3 ст.172-20, ст.247, 251, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно