Провадження № 3/537/218/2026
Справа № 537/256/26
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2026 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мартишева Тетяна Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, паспорт id НОМЕР_1 виданий 22.01.2025 органом 5348, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 399813 від 27 грудня 2025 року, ОСОБА_1 27 грудня 2025 року о 20 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в образливих словах, погрозах на її адресу та хапанні за руку, у присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим вичинив домашнє насильство психологічного характеру відносно останніх та своїми діями завдав шкоди їх психічному здоров`ю, правопорушення вчинене повторно протягом року, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

На виклики до суду ОСОБА_1 не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надав, при цьому було вжито всіх можливих заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про місце та час розгляду протоколів про адміністративне правопорушення шляхом направлення судових повісток за зазначеною у протоколі адресою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. З огляду на наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Законний представник малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилася, про день та час судового розгляду повідомлялась належним чином, будь-яких заяв та клопотань від потерпілої не надходило.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст.173-2 ч.2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 1732 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою статті 173-2 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 22.05.2024 року за № 3733-ІХ статтю 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, яка набрала чинності з 19 грудня 2024 року.

Отже, з 19 грудня 2024 року вчинення домашнього насильства характеризується такою обов`язковою ознакою, як завдання наслідків у виді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024 внесено зміни дост. 269 КУпАП, відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Якщо правопорушення вчинено не стосовно малолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції не має необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було.

Отже, сам факт вчинення домашнього насильства в присутності дитини, за відсутності діянь та наслідків передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП стосовно такої дитини, не може свідчити про наявність у діях особи що притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, та доданих до нього матеріалів, вбачається, що ОСОБА_1 27 грудня 2025 року о 20 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 .

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, що ОСОБА_1 вчинено дії передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП саме стосовно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як про це зазначено у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 по відношенню до малолітніх дітей вчиняв діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру, а також доказів завдання шкоди малолітінім особам.

Відповідно до ст. п.1 ч. 1 ст.247 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

У відповідності дост.62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин, з урахуванням положень ст.62 Конституції України, провадження по справі необхідно закрити за відсутністю складу адмінстративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 1732 ч.3, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.1732 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя : Т.О. Мартишева