Справа № 186/2358/25
Провадження № 3/0186/8/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

09 лютого 2026 року м. Шахтарське.

Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Демиденко С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, притягнутого за ст.106-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

04 вересня 2025 року близько 18 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вирощував на підвіконні 2 кущі рослин коноплі, які згідно висновку експерта №СЕ-19/105-25/13172-НЗПРАП від 16.09.2025 року є рослинами роду коноплі (Cannabis).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у своїй постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а провадження № К/9901/12342/18) зауважив, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частиною 11 статті 38 КУпАП визначено, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Суд вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив:

- протоколом серії ВАД №867862 від 03.11.2025 року з якого вбачається, що 04 вересня 2025 року близько 18 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вирощував на підвіконні 2 кущі рослин коноплі, які згідно висновку експерта №СЕ-19/105-25/13172-НЗПРАП від 16.09.2025 року є рослинами роду коноплі (Cannabis);

- витягом з ЄРДР з якого вбачається, що 29.09.2025 року закрито кримінальне провадження №0000084 від 05.09.2025 року ОСОБА_1 за ч.1 ст. 310 КК України закрито п.2 ч.1 ст. 284 КПК України;

- висновком експерта ОСОБА_2 № №СЕ-19/105-25/13172-НЗПРАП від 16.09.2025 року згідно якого надані на експертизу рослини в кількості 2 (дві) штуки є рослинами роду коноплі (Cannabis).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 14.11.2025 року, розгляд справи призначався на 02.12.2025 року, 12.12.2025 року в судові засідання ОСОБА_1 не з`явився. В подальшому розгляд справи, перенесено на 26.12.2025 року однак він не відбувся у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

На даний час строк для накладення адміністративного стягнення, який складав три місяці з дня вчинення правопорушення сплив.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП є імперативною нормою і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, без встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 38, п.7 ч.1 ст.247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.106-2 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

СУДДЯ: С.М. Демиденко