Номер провадження: 33/813/185/26
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,

адвоката Харченко Сергія Вікторовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Харченко Сергія Вікторовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

ПостановоюПриморського районного суду м. Одеси від 01.12.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000,0 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вказаною постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2025 рокуадвокатом Харченко С.В., захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на незаконність та необґрунтованість даної постанови.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху України, адже матеріали справи не містять відео, що підтверджують факт здійснення останньою керування механічним транспортним засобом. При цьому, скаржником зауважено також, що транспортний засіб на якому рухалася ОСОБА_1 має максимальну потужність електродвигуна 3 кВт, а тому він не є механічним транспортним засобом та не може розігнатися вище 15 км/год, а тому на особу, яка керує електросамокатом з потужністю двигуна 3 кВт не поширюються вимоги визначені розділом 2 Правил дорожнього руху України, в тому числі й вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Харченко С.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411692 від 04.08.2025 року, витягом з приладу Драгер, диском з відеозаписом події та іншими матеріалами справи.

Дослідивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про дотримання судом першої інстанціях в повній мірі вищенаведені вимоги КУпАП та як результат винесення законної та обґрунтованої постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411692 ОСОБА_1 04.08.2025 року близько 00 год 40 хв в м. Одеса по вул. Артура Савельєва, 9 керувала транспортним засобом електросамокатом «JET», б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки, за допомогою газоаналізатора Драгер, результат 0,83‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Перелік ознак за наявності яких працівник поліції має право звернутися до особи із відповідною пропозицією щодо необхідності проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, наведений в п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції № 1452/735.

Згідно п. 6 розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 6 розділ 2 Інструкції № 1452/735).

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи подій, які відбувалися 04.08.2025 року, про що міститься відмітка в протоколі.

З відео 2, яке міститься на носії інформації, вбачається фіксація руху 04.08.2025 року о 00 год 39 хв двох осіб на електросамокатах в комендантську годину та їх зупинку працівниками поліції. Подальше фіксування подій містяться на відео 1, а саме на відеозаписи з боді камер працівників поліції 474872 та 470944, що підтверджується вказаними на даних відео датою та часу фіксації подій, а саме 04.08.2025 року 00 год 39 хв.

З відео 474872 (00 год 39 хв) вбачається спілкування працівників поліції з двома особами, та перевірка документів, в ході якої вказаними особами виявилися ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також фіксація подальшого спілкування з вказаними особами, в тому числі й безпосередньо особою, яка притягується до адміністративної відповідальності (00 год 43 хв), проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер із фіксацією отриманих результатів 0, 83 проміле (00 год 52 хв).

Наведені обставини подій підтверджено також безпосередньо в судовому засіданні 04.02.2026 року працівником поліції, яким складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так для перевірки доводів апеляційної скарги, судом задоволено клопотання про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_2 .

При цьому адвокат Харченко С.В. наполягав на тому, що протоколи були складені на трьох водіїв, які керували двома самокатами.

Однак з пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що двома самокатами керували ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відносно яких і було складено 04.08.2025 року протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно долученої безпосередньо адвокатом Харченко С.В., захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до матеріалів справи копії постанови Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2025 року у справі № 522/18809/25 вищевказану особу, яку зафіксовано на відеозапису разом з ОСОБА_1 , було притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідком ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначено, що 04.08.2025 року в комендантську годину було зупинено двох осіб на електросамокатах, однією з яких була ОСОБА_1 , в ході спілкування з якою виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та забезпечено проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, із отриманими результатами огляду остання погодилася, у зв`язку із чим викликано ще один екіпаж поліції для складення відразу двох протоколів. При цьому, свідком стверджувалося, що ними було зупинено лише двох вказаних осіб на електросамокатах, інші особи, які зафіксовані на відеозаписах, прибули в подальшому вже під час спілкування з особами відносно яких складено протоколи.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини справи, враховуючи надані свідком пояснення щодо подій, які відбувалися в день складення протоколу, з огляду на відсутність при цьому будь-яких заперечень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в ході спілкування з працівниками поліції щодо факту керування вказаним в протоколі електросамокатом, апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги в частині не підтвердження факту керування особою транспортним засобом.

Посилання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на складення адміністративних матеріалів також на іншу особу, а саме ОСОБА_4 , апеляційний суд вважає не обгрунтованими, оскільки згідно долученої адвокатом копії постанови Одеського апеляційного суду від 29.12.2025 року у справі № 522/18816/25 подій, що відбувалися за участю вказаної особи мали місце в інший час та за іншою адресою, що також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2 , котрий зазначив щодо складання протоколів лише на двох осіб, що були зупинені їх екіпажем поліції.

Стосовно підстав зупинки вказаного в протоколі електросамокату під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне зауважити.

Відповідно до п. 4 та п. 5 постанови Кабінету Міністрів № 1456 від 29.12.2021 року «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення). Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта. Згідно з п. 10 Постанови уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби, зокрема, і в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду виїзду.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією проти України, Законами України неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який безперервно діє і до тепер.

Положеннями п. 8 «Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан», затвердженого постановою КМУ від 08 липня 2020 року № 573, визначено, що на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право: перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки або свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України та скановану копію доручення регіонального/міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться тощо (п. 16).

Відповідно, з огляду на викладене, зважаючи на вказаний в протоколі та зафіксований на відеозаписах час руху особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме близько 00 год 39 хв, тобто під час дії комендантської години, дії працівників поліції щодо зупинки електросамокату під керуванням ОСОБА_1 у вказаний час є такими, що відповідають вимогам Закону, а тому доводи апеляційної скарги у відповідній частині відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Щодо доводів апеляційної скарги, що транспортний засіб на якому рухалася ОСОБА_1 має максимальну потужність електродвигуна 3 кВт, а тому він не є механічним транспортним засобом та на нього не поширюються вимоги визначені розділом 2 Правил дорожнього руху України, в тому числі й вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, слід зауважити наступне.

Згідно змісту протоколу, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення передбаченого положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якими відповідальність передбачена в даному випадку за здійснення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо.

При цьому, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, зазначено, що при розгляді адміністративних справ вказаних категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху України.

За положеннями ст. 121 КУпАП, під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, а саме п. 1.10 транспортний засіб визначається як пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно, наведений в положеннях ПДР України термін в свою чергу охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року містить визначення поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Тобто, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:

- легкий персональний електричний транспортний засіб - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низько швидкісний легкий електричний транспортний засіб - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Окрім наведеного, також слід зазначити, що визначення електросамокату як транспортного засобів викладеній в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 127/5920/22, згідно якої, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

З огляду на вищевикладене в своїй сукупності, зазначений в протоколі електросамокат, яким здійснював керувала ОСОБА_1 є транспортним засобом, оскільки має електродвигун, за допомогою якого він приводиться у рух, а тому, зважаючи також на положення ч. 1 ст. 130 КУпАП, якими передбачена відповідальність за здійснення керування транспортними засобами, яке охоплює всі види транспортних засобів, доводи апеляційної скарги у відповідній частині також відхиляються апеляційним судом.

Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.

За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені скаржником доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновку суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Харченко Сергія Вікторовича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2025 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 10 лютого 2026 року.

Суддя О.С. Комлева