П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 р. Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Мороз Т.М., з участю прокурора Карпенка В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Полтавського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

Встановив:

ОСОБА_1 , будучи звільненим 26.08.2025 з посади поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Полтавській області, та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону) будучи суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону несвоєчасно, тобто після встановленого терміну декларування (до 25.09.2025), а саме 26.09.2025, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що йому було відомо про необхідність подачі декларації при звільненні в місячний термін після звільнення. Вважав, що цей строк закінчується 26.09.2025, тому в цей день і подав декларацію.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому орган (посадова особа), згідно статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Згідно із підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія вказаного Закону, є поліцейські.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції, і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

12.12.2022 ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові та до 26.08.2025 перебував в спеціальному званні «сержанта поліції» та закріплений спеціальний жетон з індивідуальним номером-0030429.

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» сержант поліції ОСОБА_1 , поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Полтавській області є суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 26.08.2025 № 502 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав, шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (після звільнення), 26.09.2025, а отже несвоєчасно.

Таким чином, в діяннях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд зазначає, що згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, згідно з ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить переліку малозначних правопорушень або вказівок на ознаки, що дозволяють стверджувати про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкоди й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При вирішенні питання про накладення стягнення суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке не становить великої шкоди та яким не завдано збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, взято до уваги його суб`єктивне ставлення до вчиненого, а саме: що він не мав на меті умисно приховати свій майновий стан, декларацію подав на наступний день після закінчення встановленого строку.

Відповідно до статті 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 283 і 284 КУпАП, суддя,

Постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП та на підставі ч. 1 ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст складено 06.02.2026.

Суддя