КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/197/2026 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Руденка С.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 4 місяці, зі стягненням судового збору в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 13.02.2025 о 12 год. 20 хв. в м. Києві по бул. М. Міхновського, 35, керував вантажним автомобілем ТГА, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення п. 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан і обладнання якого не відповідає стандартам, а саме відсутній противідкатний упор та висота протектора задніх шин менше 1 мм. Вказане правопорушення вчинене повторно протягом року, оскільки постановою серії ЕНА № 2989573 від 06.09.2024 до нього було застосовано адміністративне стягнення, що зафіксовано на боді-камеру № 470887 працівників поліції.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Руденко С.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 05.05.2025 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, враховуючи недоведеність в установленому порядку факту порушення стандартів щодо висоти протекторів шин, що були оглянуті.

Захисник зазначає, що у відповідності до п. 15 розділу V «Правил вибору і застосування пневматичних коліс КТЗ та їх складників» Правил №549 шина з меншою висотою протектора застосовується у складі внутрішнього здвоєного пневматичного колеса.

Апелянт звертає увагу, що патрульними поліцейськими, якими було проведено огляд транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не було проведено заміри висоти протектора ні внутрішнього пневматичного колеса, ні, тим більше, зовнішнього пневматичного колеса у складі здвоєного пневматичного колеса, шляхом застосування спеціальних засобів для заміру висоти їх протектора кожного окремо.

Як вказує захисник, з відеозапису портативного відео-реєстратора можливо візуально встановити, що висота протектора зовнішнього пневматичного колеса у складі здвоєного пневматичного колеса, огляд якого проводився патрульними поліцейськими, є цілком допустимою та такою, що абсолютно відповідає допустимим стандартам, тому поліцейськими, що здійснювали фіксацію адміністративного правопорушення, не було у встановленому порядку встановлено порушення водієм ОСОБА_1 визначених стандартів щодо дотримання вимог до висоти протекторів спарених пневматичних коліс.

Більше того, як вказує апелянт, виходячи з положень вищенаведеного п. 15 розділу V «Правила вибору і застосування пневматичних коліс КТЗ та їх складників» Правил №549 дозволено використання шин саме з меншою висотою протектора у складі внутрішнього пневматичного колеса у здвоєних пневматичних колесах, що й мало місце у оглянутому патрульними поліцейськими вантажному автомобілі, керування яким здійснював ОСОБА_2 .

На думку захисника, з наявних в матеріалах справи доказів не було можливим достовірно і без сумнівів встановити дотримання або порушення водієм ОСОБА_3 встановлених і допустимих стандартів до висоти протекторів пневматичних шин у здвоєному пневматичному колесі, що були встановлені на оглянутому патрульними поліцейськими транспортному засобі і саме з даних підстав було подане клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.

Апелянт звертає увагу, що відмовляючи у задоволені клопотання захисника Соляника I.A. про призначення судової автотехнічної експертизи, суд першої інстанції зазначив, що з наявного у справі відеозапису із нагрудного портативного відео-реєстратора №470887 патрульних поліцейських експертизою не можливо буде встановити висоту протектора жодної із оглянутих патрульними поліцейськими пневматичних шин, а проведення фактичного огляду даних шин є не можливий, оскільки Транспортний засіб не вилучався у водія і не поміщався на штраф-площадку з метою його належного огляду, а тому у матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні і достатні докази для передачі їх експертам для дослідження питань, поставлених у клопотанні, та надання на них експертних висновків.

Разом з тим, як зазначає апелянт, незважаючи на підстави відмови головуючою суддею першої інстанції у задоволенні клопотання про проведення автотехнічної експертизи, які полягали у відсутності у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів для підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_4 встановлених стандартів до обладнання транспортних засобів, - була винесена постанова про притягнення водія ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, в зв`язку з наявним в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Крім того, апелянт зауважує, що єдиним джерелом прибутку у ОСОБА_5 є професія водія, іншими професійними навиками він не володіє, а тому, у разі позбавлення ОСОБА_5 права керування ТЗ створить для його сім`ї та родини суттєві і не поправні матеріальні труднощі, що усвідомлює громадянин ОСОБА_6 , а тому його дії не могли бути навмисними, що полягали в ігноруванні вимог і стандартів до Транспортного засобу, яким він керував в момент його огляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Руденка С.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, вислухавши пояснення працівника поліції Сівоздрава А.С., обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення останньогодо адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, суддя місцевого суду формально послався на фактичні дані, що містяться в матеріалах адміністративного провадження. Однак, самі по собі вказані матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13.02.2025 о 12 год. 20 хв. в м. Києві по бул. М. Міхновського, 35, керував вантажним автомобілем ТГА, д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення п. 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан і обладнання якого не відповідає стандартам, а саме відсутній противідкатний упор та висота протектора задніх шин менше 1 мм. Вказане правопорушення вчинене повторно протягом року, оскільки постановою серії ЕНА № 2989573 від 06.09.2024 до нього було застосовано адміністративне стягнення, що зафіксовано на боді-камеру № 470887 працівників поліції.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено в додатках відеозапис портативного технічного засобу (відео-реєстратора) № 470887, яким патрульними поліцейськими здійснювалася відео - фіксація здійснення перевірки транспортного засобу.

При перегляді під час апеляційного розгляду вказаного відеозапису вбачається, що відеозаписом не зафіксовано відсутність у вантажному автомобілі противідкатного упору. Більш того, з відеозапису вбачається, що патрульними поліцейськими під час проведення огляду транспортного засобу було виявлено використання лише однієї з 12 пневматичних шин, встановлених на транспортному засобі з мінімальною висотою протектора.

З цього ж відеозапису вбачається, що патрульними поліцейськими із використанням спеціальних засобів для виміру висоти протектора засобів не було проведено замір висоти протектора ні внутрішнього пневматичного колеса, ні зовнішнього пневматичного колеса у складі здвоєного пневматичного колеса та не складено про це відповідного акта. При цьому, візуально встановити із відеозапису висоту протектора внутрішнього пневматичного колеса не можливо.

Під час апеляційного розгляду був допитаний інспектор 1 взводу 7 роти 3 батальйону полку 1 УПП в м. Києві старший лейтенант поліції Сівоздрав А.С., який складав протокол про адміністративне правопорушення, то він пояснив, що вони з колегою здійснювали патрулювання, зупинили транспортний засіб з порушенням технічного стану, а саме на задніх колесах транспортного засобу був відсутній протектор шин та був відсутній противідкатний упор. У зв`язку з цим було складено протокол. При цьому працівник поліції не заперечував, що відповідних замірів висоти протектора вони не здійснювали, оскільки не вбачали для цього підстав, адже протекторів на шині майже не було. Також пояснив, що транспортний засіб заблоковано не було, на штраф майданчик не поміщено, лише ОСОБА_1 було повідомлено, що йому не дозволено рухатись далі. Його транспортний засіб не перешкоджав пересуватись іншим транспортним засобам, тому його не евакуйовували.

Відтак, працівник поліції в судовому засіданні підтвердив, що ніяких замірів висоти протектора не здійснювали.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що заперечуючи свою вину, в суді першої інстанції захисник Руденко С.П. в інтересах ОСОБА_1 звертався до суду з клопотанням призначення та проведення по справі судової автотехнічної експертизи, на вирішення якої, в тому числі, просив поставити питання чи відповідає технічний стан протекторів внутрішнього та зовнішнього пневматичних коліс у складі здвоєного пневматичного колеса вантажного автомобіля ТГА, д.н.з. НОМЕР_2 , огляд яких проведено, технічним вимогам та стандартам технічного стану вантажних транспортних засобів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про призначення судової автотехнічної експертизи, суд першої інстанції вказав, що з наявного у справі відеозапису із нагрудної бодікамери патрульних неможливо встановити висоту протектора жодної з оглянутих патрульними пневматичних шин, а проведення на час судового розгляду фактичного огляду даних шин є неможливим, оскільки транспортний засіб не поміщався на штраф майданчик з метою його належного огляду, а тому у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази для передачі їх експертам для дослідження питань, постановлених на експертизу.

Тобто, суд першої інстанції, констатуючи відсутність у справі належних та допустимих доказів у цій частині, в подальшому виніс постанову про притягнення водія ОСОБА_1 до відповідальності, тому таку постанову не можна визнати законною та обґрунтованою.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом було витребувано інформацію про посадових осіб ТОВ «ДБУ «Мегаполіс», відповідальних за перевірку 13.02.2025 технічного стану вантажного автомобіля ТGА, д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно подорожнього листа вантажного автомобіля №7734530 від 13.02.2025, в якому наявні підписи посадових осіб ТОВ «ДБУ «Мегаполіс»: «посвідчення водія перевірив, завдання видав, видати пального __ літрів», «підпис диспетчера», «водій за станом здоров`я до управління допущений підпис» та проставлено штамп відповідальної особи, «виїзд дозволений, підпис механіка», «при поверненні автомобіль»: «Прийняв механік». У графах «особливі відмітки» та «Таксування» взагалі відсутні будь-які записи чи надрукований текст зауважень.

З цього слідує, що у посадових осіб ТОВ «Мегаполіс», відповідальних за технічний стан вантажних автомобілів, в тому числі вантажного автомобіля ТGА, д.н.з. НОМЕР_2 , в момент допуску даного автомобіля 13.02.2025 на маршрут, його слідування не виникло жодних зауважень до справності та відповідності його агрегатів, вузлів та складових встановленим стандартам та вимогам до експлуатації вантажних транспортних засобів.

Також в момент повернення того ж самого дня 13.02.2025 вантажного автомобіля ТGА, д.н.з. НОМЕР_2 , водієм ОСОБА_1 в автопарк після завершення робочої зміни, у відповідальних посадових осіб ТОВ «ДБУ «Мегаполіс» також не виникало сумнівів до відповідності його вузлів, агрегатів і вузлів встановленим стандартам та вимогам до експлуатації вантажних транспортних засобів, незважаючи на те, що водієм ОСОБА_1 було доведено до механіка вказаного товариства інформацію про зупинку, огляд вантажного автомобіля та складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказане, можливо дійти висновку, що посадові особи ТОВ «ДБУ «Мегаполіс», які були відповідальні за допуск 13.02.2025 на маршрут слідування вантажного автомобіля ТGА, д.н.з. НОМЕР_2 , в будь-якому випадку, володіючи інформацією про встановлену шину з меншою висотою протектора у внутрішній частині одного із спарених пневмоколіс, що було виявлено під час огляду патрульними поліцейськими, здійснили допуск вказаного автомобіля до експлуатації в міському та приміському сполученнях, вважаючи достатньою висоту протектора внутрішнього здвоєного пневматичного колеса.

При цьому, згідно п. 2 Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, Oта спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 № 549, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.08.2013 за № 1452/23984, дія яких поширюється на юридичних і фізичних осіб, які виготовляють, транспортують, мають намір придбати чи замовити, продають, придбавають, експлуатують, ремонтують, передають на утилізацію пневматичні шини та колеса колісних транспортних засобів категорій L,M,N,O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, шини мають типові особливості конструкції, які забезпечують їх застосування в КТЗ по певним категоріям, зокрема, згідно п. 2 підрозділу 2 «Класифікація шин» розділу ІІ «Споживча інформація про ходові шини та їх складники» та п. 15 розділу V«Правила вибору і застосування пневматичних коліс КТЗ та їх складників», шина з меншою висотою протектора застосовуються у складі внутрішнього здвоєного пневматичного колеса.

На підставі даних Правил, у вантажному автомобілі ТGА, д.н.з. НОМЕР_2 шина з меншою висотою протектора була застосована у складі внутрішнього здвоєного пневматичного колеса. При цьому, будь - яких належних та допустимих доказів з того приводу, що висота протектора задніх шин транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , становила менше 1 мм. матеріали справи не містять, адже на місці зупинки працівниками поліції не було зроблено відповідних замірів, а з відеозапису ці дані не вбачається можливим встановити.

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів не було можливим достовірно і без сумнівів встановити дотримання або порушення водієм ОСОБА_7 встановлених і допустимих стандартів до висоти протекторів пневматичних шин у здвоєному пневматичному колесі, що були встановлені на оглянутому патрульними поліцейськими транспортному засобі.

Притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише за умови, що вину особи доведено «поза розумним сумнівом». Якщо ж є обґрунтовані сумніви, то вони мають бути вирішені на користь особи, що притягується до відповідальності.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щодо особа що скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином, суд першої інстанції, внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають вирішальне значення, дійшов помилкового висновку про порушення ОСОБА_1 п. 31.1 ПДР України та, як наслідок, встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, проте, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не були підтверджені належними та допустимими доказами.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що мало наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, наявність складу якого у діях ОСОБА_1 матеріалами справи не доведено.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про достатність доказів на підтвердження складу адміністративного правопорушення, які вказують на винуватість ОСОБА_1 є передчасним і помилковим, а отже постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Руденка С.П. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 4 місяці - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал