Справа № 159/7256/25
Провадження № 3/159/33/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Ковель

Cуддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., розглянувши справу, що надійшла від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.185, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 05.10.2025 року о 01 год. 17 хв., в селищі Люблинець Ковельського району, по вул. Грушевського, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у вставленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 05.10.2025 о 01.55 год в селищі Люблинець Ковельського району по вул. Грушевського, вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, шарпав поліцейського за формений одяг, штовхався, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Згідно з ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі наведеного, суд постановою від 11.11.2025 об`єднав в одне провадження справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.185, ч.1 ст.130 КУпАП і здійснює розгляд їх одночасно.

Судові засідання у справі призначалися 12.11.2025, 10.12.2025, 14.01.2026, 11.02.2026.

На жодне із судових засідань особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не прибула, хоча повідомлялася про їх проведення у спосіб передбачений законом. Крім того, про судові засідання також повідомлялися адвокати Купрача Д.П.: Облетов А.І. та ОСОБА_2 .

Адвокат Вінцюк Ю.Б. 14.01.2026 подала у судове засідання клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення. За ст. 185 та ч.1 ст.130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що поліцейськими було порушено процедуру зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , на відео не зафіксовано ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , а тому вимога поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була незаконною. Крім того адвокат стверджує, що ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому безпідставним є твердження у протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 відмовився від такого огляду. Відтак за вказаною статтею справу належить закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також адвокат зазначає, про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 . Адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП. Звертає увагу, що в протоколі не зазначено, які конкретно вимоги поліцейських ОСОБА_1 не виконував, на відеозаписах не зафіксовано протиправних дій ОСОБА_3 , які ставляться йому у провину (штовхання шарпання за одяг) відтак, на переконання адвоката були відсутні законні підстави складати щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.

На підставі наведеного адвокат Вінцюк Ю.Б. просить закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У судовому засіданні 14.01.2026 адвокат Вінцюк Ю.Б підтримала клопотання з підстав зазначених у ньому.

11.02.2026 судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилась, хоча належно повідомлялася про його проведення поштовим відправленням R53. Також належно були повідомлені про судове засідання 11.02.2026 також адвокати Облетов А.І. та Вінцюк Ю.Б., яка прибула у судове засідання та просила закрити провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, які ставляться йому у провину.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП, суддя зазначає таке.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП у матеріалах справи містяться:

-про адміністративне правопорушення серії ВАД № 434394 від 05.10.2025, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у фабулі якого не зазначено суть конкретних законних вимог поліцейських, злісне невиконання яких здійснив ОСОБА_1 ;

-рапортами працівників поліції від 05.10.2025 у якому працівник поліції повідомляє, що під час складання адміністративних матеріалів на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, з бази ІКС «Інформаційний портал національної поліції» було встановлено, що ОСОБА_1 є таким що порушив правила військового обліку, останній намагався вийти з автомобіля, у зв`язку з чим було застосовано фізичну силу і спецзасоби та здійснено адміністративне затримання.

-протокол адміністративного затримання серії АЗ № 013131 від 05.10.2025 (підстава затримання вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП);

-відеозаписами з місця події від 05.10.2025 та інші матеріали справи.

Дослідивши відеозаписи долучені до матеріалів справи, суддя встановив, що на них зафіксовано, як поліцейські завершують складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУПАП (01.53 год). Після завершення складання протоколу ОСОБА_1 намагається вийти з автомобіля, однак працівники поліції застосовують фізичну силу та спецзасоби, після чого здійснюють його адміністративне затримання. На відозаписах також зафіксовано перебування ОСОБА_1 у приміщенні територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Повідомлення поліцейським чергового Безоплатної правової допомоги про здійснення затримання ОСОБА_1 .

На відеозаписах не зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, не зафіксовано законних вимог поліцейських, яких не виконував ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 262 КУпАП, адміністративне затримання провадиться: органами внутрішніх справ (Національною поліцією) зокрема при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч.5 ст.24 «Додаткові повноваження поліції», Закону України «Про національну поліцію», за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 2 1 0, 2 1 0 - 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У матеріалах справи також відсутні докази, що ОСОБА_1 перебував у базі ІКС «Інформаційний портал національної поліції» як особа, що порушила правила військового обліку і підлягає доставки у найближчий територіальний центр.

У матеріалах справи відсутня копія протоколу чи постанова складені щодо ОСОБА_1 за правопорушення у сфері військового обліку чи мобілізаційної підготовки.

Із наявних у матеріалах справи доказів суддя не може встановити законність вимог поліцейських (які не зафіксовані ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні на відеозаписах), та протиправність поведінки ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 15.05.2019, у якій суд зробив висновок щодо недостатності визнання вини особою для встановлення факту вчиненого нею правопорушення.

Оцінивши пояснення та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у судді є обґрунтовані сумніви щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного вище, суддя не вбачає у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 -9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Отже присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду цієї справи, є обов`язковою.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, однак прибули його адвокати Вінцюк Ю.Б. та Облетов А.І.

Оскільки суд не вбачає з наявних у матеріалах справи доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, а також у зв`язку з присутністю у судовому засіданні його адвокатів, на переконання судді розгляд справи без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не порушуватиме її права на захист, а тому суддя вважає за можлива розглянути справу за її відсутності.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя зазначає таке.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху Українипередбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести: - факт керування особою транспортним засобом; - наявність ознак сп`яніння; - пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння; - факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів видно, що зупинка транспортного засосбу, яким керував ОСОБА_1 відбувається о 01.17 год, причиною зупинки стало керування транспортним засобом у комендантську годину.. Поліцейський повідомив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці (01.19 хв запису ….0007А.МР4). Поліцейські неодноразово пропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, повідомляє, що може пройти огляд на місці, може у медичному закладі або відмовитись (09.30, 12.10, 14.27 хв запису файл 00012__0001A.MP4; 02.40 хв запису файл ….0007А.МР4, 13.07, 14.07 хв запису файл ….0002А.МР4 ), водій словесно не заперечував, що відмовляється від проходження огляду, запитував чи є третій варіант, пропонував поліцейським виключити камери, домовитись. Зазначене спілкування поліцейських з водієм тривало до 01.41 год. Поліцейський розпочав складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський роз`яснив права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (08.25 хв запису 00012__0002A.MP4). Також водію було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення у Ковельському міськрайонному суді Волинської області.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення повністю доводиться доказами, дослідженими під час розгляду справи. Доказів, які б спростовували вказані висновки судді не надано.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №473853 від 05.10.2025, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.10.2025, відеозаписом з місця події від 05.10.2025, іншими матеріалами справи.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє станом на сьогоднішній день.

Наказом голови Волинської обласної адміністрації від 24.02.2022 №1, зі змінами внесеними наказом №391 від 28.09.2022 на території Волинської області з 00.00 год до 05.00 год діє комендантська година, під час якої громадянам заборонено перебувати на вулиці без відповідного дозволу.

Отже, на переконання судді, перебування на вулиці у комендантську годину є самостійною підставою для зупинки та перевірки відповідного транспортного засобу.

З досліджених відеозаписів чітко вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від неодноразових пропозицій працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я.

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Крім того, суддя звертає увагу, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тоді як ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння неодноразово ухилявся, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи адвоката в частині відсутності у нього ознак сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки згідно п.2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, перелік яких міститься у п.3 цього розділу, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння, також норми КУпАП та Інструкції № 1452/735 не передбачають обов`язку поліцейського озвучити водію наявні у нього ознаки сп`яніння.

Повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

На підставі наведеного та за результатами дослідження відеозапису з бодікамер поліцейських, доходжу висновку, що доводи адвоката про безпідставність вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу. Встановити наявність ознак алкогольного сп`яніння з відеозапису об`єктивно неможливо та не передбачено законодавством, такі ознаки були встановлені працівниками поліції та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, та безумовно вказують на наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, слід зазначити, що працівники поліції правомірно склали акт огляду та направлення на огляд, при цьому зазначивши в документах, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки, у заклад охорони здоров`я не доставлявся, і так само відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.5 яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 суддя враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке належить до порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, вимоги санкції статті за якою останній притягується до відповідальності.

Суддя вважає, що ОСОБА_1 слід обрати стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн., які стягуються на користь держави.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Законом України Про судовий збір , суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, штраф стягується у порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106, призначенняплатежу Судовий збір в дохід держави (адмінправопорушення).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, при цьому строк давності призупиняється на час розгляду скарги у разі оскарження постанови або на період відстрочки її виконання згідно зі статтею 301 КУпАП.

Суддя Р. Я. Смалюх