Справа № 606/34/26
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2026 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б. за участю секретаря с/з Пазірович Д.В. розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в присутності ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 о 01 год. 19 хв. водій ОСОБА_1 керував т.з. Mercedes Benz E 320 н.з. НОМЕР_1 по вулиці Застіноцькій в м. Теребовля з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився. В подальшому відмовився проходити огляд в приміщенні КНПТМР «Теребовлянська міська лікарня» . Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, відтак в його діях відсутній склад правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559111 від 05.01.2026, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

Так, з наданого відеофайлу вбачається, що 05.01.2026 о 01 год. 19 хв. рухається автомобіль Mercedes Benz E 320 н.з. НОМЕР_1 , який зупиняється, працівник поліції виходить із службового автомобіля, поліцейський, звертається до водія, оскільки останній рухається автомобілем під час дії комендантської години, з`ясовує наявність документів, що посвідчують особу та документів, які підтверджують правомірність володіння транспортним засобом. При спілкуванні поліцейський вказує ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини. Пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Водій відмовляється, однак виявляє бажання поїхати у медичний заклад. Прибувши в медичний заклад, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

- направленням в медзаклад на огляд від 05.01.2026 в якому, серед іншого, зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а також факт не проведення огляду;

- постановою серії ЕНА № 6464326 від 05.01.2026, якою водія ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, за те що 05.01.2026 о 01.19 год. по вул. Застіноцькій в м. Теребовля керував автомобілем Mercedes Benz E 320 н.з. НОМЕР_1 , та перевозив пасажира, який був непрестебнутий ременем пасивної безпеки.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону). За положеннями ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії.

За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що він не суб`єкт правопорушення і не було факту керування транспортним засобом спростовуються відеозаписом, на якому видно рух автомобіля, поліцейський підходить до автомобіля на місці водія сидить ОСОБА_1 , вказує, що зупинився, оскільки пасажири пішли за своїми потребами, не вказує на іншу особу, як водія, не заперечує керування транспортним засобом.

Таким чином, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян,що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка