Справа № 134/121/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2026 року с-ще Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на посаді оператора подачі ТОВ «Юзефо-Миколаївська АПК», зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-8, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 749716 від 15.01.2026, ОСОБА_1 15 січня 2026 року о 19 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА № 504099 від 13 січня 2026 року про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб та в межах строку дії припису повернувся до місця проживання постраждалої особи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 749756 від 18.01.2026, ОСОБА_1 18 січня 2026 року близько 14 год. 45 хв. в АДРЕСА_1 , не виконав вимоги термінового заборонного припису від 13 січня 2026 року про будь-яке контактування з матір`ю ОСОБА_2 строком на 5 діб.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-8 КУпАП (невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений).

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 749755 від 18.01.2026, ОСОБА_1 18 січня 2026 року близько 14 год. 45 хв. виражався в адресу своєї матері ОСОБА_2 нецензурною лайкою, пошкодив металевий паркан, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

Постановою судді Крижопільського районного суду від 28 січня 2026 року вищевказані адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження.

В судове засідання, призначене на 09 год. 00 хв. 12 лютого 2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення від 28.01.2026 року. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 173-2, 173-8 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (ст. 256 КУпАП).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» одним із спеціальних заходів протидії домашньому насильству є терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Статтею 25 вказаного Закону передбачено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Процедура винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника визначена Порядком винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 654 від 01.08.2018 року.

Припис у паперовій формі складається в одному примірнику з утворенням двох копій через самокопіювальний папір. Оригінал припису вручається кривднику під підпис, перша копія - постраждалій особі або її представнику, друга копія залишається у працівника уповноваженого підрозділу поліції.

Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій.

У разі відмови кривдника підписати припис працівник уповноваженого підрозділу поліції у рядку «Кривдник від підпису відмовився в присутності» ставить власний підпис та пропонує підписати постраждалій особі (її представникові) та свідку(ам) (у разі наявності).

Особа, стосовно якої винесено припис, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту припису та пояснення по суті правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його, які додаються до копії припису працівника уповноваженого підрозділу поліції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що терміновий заборонний припис серії АА № 504099 від 13.01.2026 року відносно ОСОБА_1 був винесений у зв`язку з тим, що він 13 січня 2026 року близько 15 год. 00 хв. виражався в адресу своєї матері ОСОБА_2 нецензурною лайкою. Даним приписом ОСОБА_1 встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб з 15 год. 00 хв. 13.01.2026 до 15 год 00 хв. 18 січня 2026 року.

Водночас згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 749716 від 15.01.2026, ОСОБА_1 15 січня 2026 року о 19 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА № 504099 від 13 січня 2026 року про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб та в межах строку дії припису повернувся до місця проживання постраждалої особи. Однак, такого обмеження, як заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, терміновий заборонний припис серії АА № 504099 від 13 січня 2026 року не містить.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 749756 від 18.01.2026, ОСОБА_1 18 січня 2026 року близько 14 год. 45 хв. в АДРЕСА_1 , не виконав вимоги термінового заборонного припису від 13 січня 2026 року про будь-яке контактування з матір`ю ОСОБА_2 строком на 5 діб. При цьому, у протоколі не розкрито суті інкримінованого правопорушення, а саме об`єктивної сторони, тобто, в яких конкретних діях ОСОБА_1 полягає порушення термінового заборонного припису, зокрема, в якій спосіб відбулось контактування з ОСОБА_3 та в чому полягали винні дії ОСОБА_1 .

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати чи доповнювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відсутність у терміновому заборонному приписі підпису ОСОБА_1 про отримання його копії та належного оформлення запису щодо відмови останнього від його підпису (у графі «підпис працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» стоїть підпис, прізвище та ініціали ОСОБА_2 ) викликає обґрунтований сумнів щодо належного оформлення такого припису та обізнаності ОСОБА_1 про його існування та встановлених ним заборон, а відтак і про наявність у нього умислу на їх порушення.

Більше того, у терміновому заборонному приписі серії АА № 504099 від 13.01.2026 року в графі «Підпис працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» зазначено «м-р п-ції ОСОБА_4 », однак підпис відсутній, що взагалі ставить під сумнів юридичну силу документа.

З огляду на викладене, невиконання ОСОБА_1 15.01.2026 та 18.01.2026 термінового заборонного припису та відповідно вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, перед судом не доведено.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому аби повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були вчинені.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині першій статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами зазначеного Закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство». Системний аналіз чинного національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняться від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Таким чином, самі по собі нецензурні висловлювання під час сварки не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 749755 від 18.01.2026, ОСОБА_1 18 січня 2026 року близько 14 год. 45 хв. виражався в адресу своєї матері ОСОБА_2 нецензурною лайкою, пошкодив металевий паркан, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру. При цьому, у протоколі взагалі відсутні відомості про те, які наслідки настали, яка шкода була заподіяна, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як не містить встановлених та підтверджених відомостей і фактів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-8, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена через Крижопільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: