Справа № 734/4696/25 Головуючий у 1 інстанції Соловей В.В.
Провадження № 33/4823/69/26
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2025 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з нього на користь держави 605,60 грн судового збору.

Судом першої інстанції установлено, що о 22:33 годині 13 жовтня 2025 року на 97 км автодороги М01 у с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sorento, н.з НОМЕР_1 , без посвідчення водія, не маючи права керування транспортним засобом цієї категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення з можливістю відстрочки штрафу. Вважає постанову суду такою, що не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Зазначає, що з 26.10.2025 по 20.11.2025 перебував на стаціонарному лікуванні, після чого прибув до військової частини НОМЕР_2 та не зміг з`явитися за викликом до суду, оскільки не було можливості отримати повістки до суду за місцем прописки. Зауважує, що на даний час не має можливості сплачувати штраф у повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань про відкладення справи не надходило.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Пунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху установлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 482535 від 13.10.2025 ОСОБА_1 власноруч його підписав та по суті порушення додав, що треба в госпіталь (а.с. 7).

Відповідно до довідки ст. інспектора ВАП УПП в Чернігівській області Д. Літош, гр. ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував (а.с. 3).

Згідно постанови серії ЕНА № 5324013 від 27 липня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1 накладене за ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, повторним визнається вчинення особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Протоколом про адміністративне правопорушення установлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому не маючи права керування транспортним засобом цієї категорії, що є порушенням вимог п. 2.1 «а» ПДР та факт вчинення правопорушення повторно протягом року.

Обставини, зазначені у протоколі, також узгоджуються із дослідженим судом відеозапису із нагрудної камери поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 13.10.2025 року за участю водія ОСОБА_1 , де на вимогу поліцейського пред`явити документи, водій відповів, що не має посвідчення водія взагалі. На місці за допомогою бази даних поліцейськими було установлено, що даний водій вже притягався до відповідальності за керування транспортного засобу без посвідчення водія. Водія повідомлено, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він всупереч п. 2.1 а) Правил дорожнього руху керував транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом. Поліцейський роз`яснює права та обов`язки, повідомляє про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ознайомлює із його змістом протоколу, який він підписав та отримав його копію.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 повторно притягається до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 126 КУпАП, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою при керуванні транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.

За таких обставин, суд першої інстанції, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в повному обсязі врахував вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Отже, адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Що стосується тверджень апелянта про розгляд справи за його відсутності, адже він перебував на стаціонарному лікуванні, після чого прибув до військової частини та не зміг з`явитися за викликом до суду, оскільки не було можливості отримати повістки до суду за місцем прописки, то слід зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що у судові засідання, призначені на 11 листопада 2025 року і 26 листопада 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Повістки надсилалися рекомендованим листом за зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою АДРЕСА_1 . У судове засідання, призначене на 26 листопада 2025 року, ОСОБА_1 викликався шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Інформація щодо справи, у тому числі про дату, час і місце її судового розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Крім того, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що у суду першої інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-яких суттєвих порушень прав особи на захист апеляційний суд не вбачає, оскільки ОСОБА_1 завчасно повідомлявся про розгляд справи, був обізнаний про складання стосовно нього 13.10.2025 протоколу про адміністративне правопорушення та мав достатньо часу для з`явлення до суду.

Крім того, враховується, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом.

Стосовно прохання у скарзі відстрочки накладеного адміністративного стягнення необхідно зазначити, що в силу ст. ст. 301, 304, 294 КУпАП це не є повноваженнями апеляційної інстанції при перегляді постанови місцевого суду, ці питання вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду 1 інстанції, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай