ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/463/26 Справа № 214/199/25 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Сербіній І.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дербіна Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Дербіна Д.О. на постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 14 грудня 2024 року, о 01 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки «Ford Focus», н/з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Володимира Великого, 33 в м. Кривому Розі, в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КЗПНД ДОР у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №2599 від 17.12.2024 року, що було зафіксовано на бодікамеру, чим порушила п. 2.9 (а) ПДР України та тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Дербін Д.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки справу розглянуто за його відсутності, а копію постанови ним отримано електронною поштою 26.12.2025 року, при цьому станом на 26.12.2025 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень була відсутня інформація про прийняте рішення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про численні порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу. Вказує на відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зауважує, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Звертає увагу, що у протоколі не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння. Наголошує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи, у вчиненні адміністративного правопорушення. Також, у протоколі міститься посилання на неіснуючий медичний висновок, оскільки висновок виданий КП «ДБКЛНПД» ДОР, а у протоколі назва закладу зазначена як КЗНП ДОР. Зазначає про розбіжності в матеріалах справи, а саме у протоколі вказано, що ОСОБА_1 була зупинена 14.12.2024 року о 01:50:00, проте у рапорті зазначено, що 25.12.2024 року о 14:21 виявлено ОСОБА_1 котра керувала транспортним засобом. На його думку, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого правопорушення. Висновок лікаря не містить відомостей про спеціальний технічний засіб, за допомогою якого встановлено ступінь сп`яніння ОСОБА_1 . Долучений до протоколу відеозапис не є безперервним. ОСОБА_1 не була попереджена про здійснення відео фіксації на службову відеокамеру. Звертає увагу на закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 7 Порядку саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд із дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував всі обставин справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 204803 від 25.12.2024 року, згідно якого 14.12.2024 року о 01:50:00 год. в м. Кривий Ріг по вул. Володимира Великого, 33 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Ford Focus» н/з НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі кзпнд дор у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу 2599 від 17.12.2024 року, чим порушила п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозаписом до протоколу.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2599 складеному 17.12.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Рапортом інспектора, згідно якого 25.12.2024 року приблизно о 14:21 було виявлено ОСОБА_1 , котра 14.12.2024 року керувала транспортним засобом «форд фокус нз св7018ео в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога від 17.12.2024 року 2599, згідно чого було вкладено протокол серії ЕПР1 № 204803 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , а в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Обставини, викладені у протоколі, узгоджуються із обставинами, зафіксованими на відеозапису, з якого вбачається, що працівниками поліції після зупинки транспортного засобу та спілкування з ОСОБА_1 було виявлено у останньої ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, пройшла огляд, результат огляду показав 1,13‰ алкоголю у видихуваному повітрі. ОСОБА_1 не погодилась з результатами огляду на місці зупинки та була доставлена для проходження огляду у медичному закладі КП «Дніпропетровська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, де вона була оглянута лікарем. Після продуття газоаналізатора Драгер у ОСОБА_1 виявлено 0,86 ‰ алкоголю у видихуваному повітрі, відібрано зразки сечі, лікарем проведено огляд та опитування, після повторного продуття газоаналізатора Драгер у ОСОБА_1 виявлено 0,76 ‰ алкоголю у видихуваному повітрі, повідомлено про те, що остаточний висновок буде складений після проведення хіміко-токсикологічного дослідження біологічного матеріалу.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі невірно зазначено назву закладу охорони здоров`я лікар якого видав висновок, не дають підстав для визнання протоколу недопустимим доказом.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі не зазначені ознаки сп`яніння, апеляційний суд не приймає, оскільки ОСОБА_1 ставиться у провину не керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння, а керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника на не зазначення у висновку приладу, за допомогою якого встановлено ступінь сп`яніння ОСОБА_1 , на увагу не заслуговують, оскільки зазначення назви приладу у висновку не передбачено.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до протоколу відеозапис не є безперервний, що суперечить вимогам «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018р., тому не може бути визнаний доказом у справі, також не є слушними за таких підстав.

Відповідно до п. 5 вказаної Інструкції, як наголошено в апеляційній скарзі, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вказана вимога передбачає саме ведення безперервного запису, а не долучення такого відеозапису до матеріалів справи.

Є логічним, що у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП інтерес представляє певний проміжок часу з відображенням фактичних обставин справи, та також є логічним недоцільне дослідження судом всього часу несення чергування працівниками поліції від початку увімкнення відеореєстратора до завершення чергування, коли мова йде тільки про час огляду особи на стан сп`яніння.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом на увагу не заслуговують, оскільки рапорт є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на розбіжності відомостей зазначених у протоколі та рапорті є безпідставними, оскільки у рапорті відображено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом 14.12.2024 року.

Доводи апеляційної скарги про відсутність факту керування та нероз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП спростовуються оглянутим відеозаписом.

Посилання захисника на закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений 25.12.2024 року, судове рішення винесено 29.10.2025 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, надані суду докази в їх сукупності є належними та достатніми доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та, на думку апеляційного суду, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Дербіну Д.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Дербіна Д.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя