Житомирський апеляційний суд
Справа №282/515/25 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.
Номер провадження №33/4805/249/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Заборського Олександра Валентиновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Заборського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 14.04.2025 о 03 год 50 хв в селищі Любар вул. Незалежності Житомирського району Житомирської області керував транспортним засобом JEEP CHEKOKEE, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест- Драгер 6810 зі згоди водія. Результат огляду становить 1,19 ‰ проміле, що підтверджується тестом номер 1089 від 14.04.2025. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, що зафіксовано на нагрудний портативний відео реєстратор номер 857555.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду адвокат Заборський О.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Зокрема, захисник зазначає, що за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, його підзахисний транспортним засобом не керував, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту керування. Також у апеляційній скарзі вказано, що суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є спеціальним водій транспортного засобу або інша особа, яка керувала транспортним засобом, а об`єктивна сторона цього правопорушення передбачає обов`язкову наявність такої ознаки, як керування транспортним засобом. Захисник стверджує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху не зупинявся, що, на його думку, підтверджується наявними у матеріалах справи відеозаписами. При цьому зазначає, що саме перебування особи за кермом нерухомого транспортного засобу не є доказом керування транспортним засобом та, відповідно, не свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Крім того, у скарзі зазначено, що наявні у матеріалах справи відеозаписи є неповними, небезперервними та, на думку захисника, не узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення. Також звертається увага на наявність у матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора 70mai, який, за твердженням захисника, не відображений у протоколі про адміністративне правопорушення. З огляду на викладене, захисник вважає, що судове рішення ухвалене без належного доказового обґрунтування та підлягає скасуванню. Також в апеляційній скарзі захисник посилається на практику Верховного Суду, зокрема у справах № 428/2769/17 від 24.01.2019 та № 404/4467/16-а від 20.02.2019.

З одночасним поданням апеляційної скарги захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Проте, таке не вирішується, оскільки апеляційна скарга подана у встановлений законом строк.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №299900 від 14.04.2025, згідно якого ОСОБА_1 14.04.2025 о 03 год 50 хв в селищі Любар вул. Незалежності Житомирського району Житомирської області керував транспортним засобом JEEP CHEKOKEE, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест- Драгер 6810 зі згоди водія. Результат огляду становить 1,19 ‰ проміле, що підтверджується тестом номер 1089 від 14.04.2025. З результатами огляду водій ОСОБА_1 згідний, що зафіксовано на нагрудний портативний відео реєстратор номер 857555 (а.с.2); рапортом інспектора СРПП ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області О.Поліщука, з якого слідує, що під час патрулювання вулиці Незалежності, селища Любар, Житомирського району, Житомирської області, 14.04.2025, близько 03 год 50 хв, було помічено та в подальшому зупинено автомобіль марки «Jeep», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів та спілкування із водієм вказаного автомобіля, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву на обличчі, тремтіння пальців рук. Після чого водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotester Drager-6810» на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі в установленому законом порядку, на що останній погодився. Результатом проведеного огляду на стан сп`яніння у гр. ОСОБА_1 було встановлено факт керування ним в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду становив - 1,19 проміле. В подальшому, за фактом порушення водієм п.2.9 а) ПДР України, відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ЕПР1 №299900 за ч. 1 ст.130 та відсторонено його від подальшого керування транспортним засобом (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, результат огляду на стан сп`яніння 1,19 проміле (а.с.4); результатом тесту №1089 від 14.04.2025, проведеним на місці зупинки транспортного засобу, цифровий показник якого 1,19 проміле (а.с.5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 14.04.2025 (а.с.6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу від 14.04.2025 (а.с.8); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом від 14.04.2025 (а.с.9); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5619 від 15.10.2024 (а.с.10); відеозаписом події з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського (а.с.11).

Суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

Із наявних у матеріалах справи відеозаписів з нагрудної камери поліцейського та автомобільного відеореєстратора вбачається, що зафіксовані обставини події в сукупності з іншими доказами є достатніми для вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис здійснювався працівниками поліції відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» і є належним та допустимим доказом у справі. Доводи апеляційної скарги щодо неповноти, переривання чи монтажу відеозаписів матеріалами справи не підтверджуються. Посилання захисника на наявність у матеріалах справи відеозапису з автомобільного відеореєстратора 70mai, який не відображений у протоколі про адміністративне правопорушення, не свідчить про недопустимість такого доказу, а також не ставить під сумнів висновки суду щодо встановлених у справі фактичних обставин.

З відеозаписів №№857555 та NO4655-001157.МР4 вбачається, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідала вимогам ч. 7 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та була обумовлена необхідністю перевірки транспортного засобу, який рухався під час дії комендантської години, про що особу було повідомлено. Під час спілкування з ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, за результатами якого встановлено перевищення допустимої норми алкоголю в крові 1,19 проміле. Зауважень чи клопотань щодо порядку проведення огляду та його результатів ОСОБА_1 не заявляв, підписав протокол про адміністративне правопорушення, чек за результатами тестування спеціальним засобом Alcotest Drager 6810, акт огляду та інші матеріали. Водія відсторонено від подальшого керування транспортним засобом.

Під час проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, а також вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання огляду недійсним або складених матеріалів недопустимими доказами.

Твердження захисника щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом були предметом дослідження суду першої інстанції, якому надано належну та неупереджену оцінку, обґрунтовано викладену у мотивувальній частині судового рішення, яка не потребує додаткового правового аналізу. Сукупність наявних у справі доказів дає підстави для висновку про доведеність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, зводяться до незгоди з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції.

Зазначені в апеляційній скарзі судові рішення, ухвалені в інших справах щодо інших осіб, не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи, оскільки ґрунтуються на інших фактичних обставинах.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на нові факти чи докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції або свідчили про незаконність ухваленої у справі постанови.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, учасниками справи не надано.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Заборського Олександра Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Любарського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич