Єдиний унікальний номер 341/97/26
Номер провадження 3/341/44/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

прокурора Кабаля Д. І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працював інспектором з охорони природно-заповідного фонду Галицького НПП.

установив

Колишній інспектор ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за наступних установлених суддею обставин.

ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме 16.04.2024 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік після звільнення, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених вище обставин визнав повністю, покаявся. Пояснив, що не знав про те, що після звільнення треба подавати декларацію. Коли йому сказали подати декларацію, тоді і подав.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи, тому просить визнати його винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, та накласти стягнення у межах санкції указаної норми.

Надаючи правову оцінку наявним у справах матеріалам, суддя виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 172-6 КУпАП правопорушенням є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Таке правопорушення тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Частиною другою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та пояснення особи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 172-6 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколі від 16.01.2026 № 25, у якому детально викладено особисті дані особи, суть порушення;

- копії витягу із наказу від 25.04.2023 № 38-К/ТР про звільнення ОСОБА_1 інспектора з охорони ПЗФ;

- додатку про послідовність дій користувача з «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 до 17.04.2024, згідно з яким декларацію подано 16.04.2024;

- поясненнях ОСОБА_1 під час розгляду справи, в яких він вину у вчиненні відповідного порушення та викладені у протоколі обставини повністю визнав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас ОСОБА_1 не надав жодного доказу того, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, та жодним чином не спростував його вчинення. Навпаки, у протоколі власноруч зазначив, що вину визнає, і це підтвердив у судовому засіданні.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, суддя вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у межах санкції частини першої статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року у розмірі 3328,0 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-6, 221, 250-252, 283-285 КУпАП, суддя

постановив

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ