Справа № 711/922/26
Номер провадження 3/711/385/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, керівника ТОВ «ІКК «ГАРАНТ - АКТИВ», мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 26.01.2026 № 52/23-00-07-09-01, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІКК «ГАРАНТ - АКТИВ», керівником якого є ОСОБА_1 встановлено, що він порушив ведення податкового обліку, а саме: вимоги п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.01.2020 по 31.12.2024 на загальну суму 5149311,34 грн., що підтверджується витягом з акту № 1019/23-00-07-09-01/43597448 від 26.01.2026, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Атамась І.М. в судове засідання не з`явилась, попередньо подала клопотання про закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зазначила, що на вказаний акт перевірки ТОВ «ІКК «Гарант-Актив» у встановлений п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України подано заперечення. Виявлені відповідно до акта податкової перевірки порушення податкового законодавства з боку ТОВ «ІКК «Гарант - Актив» стосуються періоду з 11.11.2020 року по 31.12.2024 року. Статтею 38 КУпАП України визначено строки накладення адміністративного стягнення, зокрема частиною другої якої визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Зі змісту ст.38 КУпАП вбачається, що початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень. Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.163-1КУпАП за своєю правовою природою не є триваючими, оскільки вважаються вчиненими з моменту порушення порядку ведення податкового обліку. Правопорушення з формальним складом за ч. 1ст. 163-1 КУпАП є закінченим у момент вчинення (не вчинення) конкретної дії, внаслідок чого порушено порядок ведення податкового обліку. Отже, строки накладення адміністративного стягнення в даному провадженні минули.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція статті ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ст. 163-1 КУпАП, є, в тому числі, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Таке правопорушення є формою активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Крім того, п.56.18 ст. 56 ПК України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Також, згідно п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного, оскарження відповідно до п.56.17 цієї статті.

Таким чином, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень податкового органу та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений на підставі акту про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІКК «ГАРАНТ-АКТИВ» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за результатами якої встановлено заниження податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.01.2020 по 31.12.2024 на загальну суму 5149311,34 грн.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Атамась І.М. у клопотанні про закриття провадження по справі вказує, що директором ТОВ «ІКК «ГАРАНТ-АКТИВ» ОСОБА_1 , відповідно до вимог п. 86.7 ст. 87 Податкового кодексу України, подано до ГУ ДПС у Черкаській області заперечення на акт документальної планової виїзної перевірки № 1019/23-00-07-09-01/43597448 від 26.01.2026. Крім того, адвокат Атамась І.В. зазначила, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.163-1КУпАП за своєю правовою природою не є триваючими, оскільки вважаються вчиненими з моменту порушення порядку ведення податкового обліку, а закінченими у момент вчинення (не вчинення) конкретної дії, внаслідок чого порушено порядок ведення податкового обліку. Крім того, адвокат Атамась І.М. у клопотанні про закриття провадження по справі також не вказує, чи отримувало ТОВ «ІКК «ГАРАНТ-АКТИВ» повідомлення-рішення податкового органу і чи оскаржувалось дане повідомлення та не надає суду документальних підтверджень.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Вина керівника ТОВ «ІКК «ГАРАНТ-АКТИВ» ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 52/23-00-07-09-01 від 26.01.2026, який містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила; витягом з акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІКК «ГАРАНТ-АКТИВ» від 26.01.2026, в якому викладені фактичні обставини, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення від 26.01.2026 та реєстраційними даними ТОВ «ІКК «ГАРАНТ-АКТИВ».

Таким чином досліджені та перевірені судом докази, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість керівника ТОВ «ІКК «ГАРАНТ-АКТИВ» ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення вимог податкового обліку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Відтак, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не є триваючим, що відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, вчинене керівником ТОВ «ІКК «ГАРАНТ-АКТИВ» ОСОБА_1 в період з 01.01.2020 по 31.12.2024, отже строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності сплив у березні 2025 року.

Таким чином, на час розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно керівника ТОВ «ІКК «ГАРАНТ-АКТИВ» ОСОБА_1 , сплив строк притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП.

Зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив встановленого законом строку. Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, з-поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Варто зауважити, що нормами КУпАП не встановлено будь-яких обмежень при розгляді справи судом відносно встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, підтвердження чи спростування вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, суд при прийнятті рішення про закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, зобов`язаний встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні.

Законодавство про адміністративне правопорушення, що ставить вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі при накладені адміністративного стягнення, не вимагає зазначення у резолютивній частині такої постанови висновок про визнання винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та закриває відносно нього провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку з закінченням трьох місяців з дня вчинення адміністративного правопорушення, протягом яких можливо накласти стягнення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити, по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова