Провадження № 3/679/21/2026
Справа № 679/1728/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 23.01.2014 Балтським РС ГУДМС в Одеській області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2025 серії ВАД № 422151, 25.11.2025 близько 20 години 37 хвилин по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 перебуваючи у п`яному вигляді за місцем проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 , з якою перебуває у шлюбі, домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось у висловлюваннях словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою та пошарпуванням за верхній одяг, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Потерпіла ОСОБА_1 просила суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП посилаючись на те, що будь-якої шкоди їй не завдано, між нею та чоловіком виникла суперечка. Поліцію викликала дочка, яка не була очевидцем конфлікту, а лише чула сварку коли розмовляла із нею по телефону. Пояснення, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення були продиктовані працівником поліції. Зазначила, що чоловік є військовослужбовцем під час проходження служби отримав контузію внаслідок чого став більш вразливим та емоційним, а тому побутове непорозуміння переросло у сімейну сварку. Будь-якого виду домашнього насильства щодо неї він не вчиняв.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з огляду на таке.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушенняце офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, у якому крім іншого зазначають відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII, який набрав чинності 07 січня 2018 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ст.1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

На підставі аналізу вищевказаних норм закону суд приходить до висновку про те, що домашнє насильство у формі психологічного насильства відсутнє в разі побутових образ між співмешканцями, під час яких не відбулося фактів приниження, переслідування, залякування, інших діянь, спрямованих на обмеження волевиявлення чи контроль у репродуктивній сфері членів сім`ї, а також не виникло у постраждалої особи побоювань за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або відчуття шкоди психічному здоров`ю.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_1 , при цьому не зазначено шкідливих наслідків, спричинених для неї в результаті психологічного насильства (як-то: дії кривдника викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи).

Натомість у протоколі зазначено, що внаслідок дій ОСОБА_2 здоров`ю потерпілої було завдано психологічної шкоди.

У судовому засіданні потерпіла заперечила факт спричинення шкоди її психічному здоров`ю, вказавши, що між нею та чоловіком виник побутовий конфлікт у ході якого вони сперечалися.

Суд зауважує, що особливістю домашнього насильства є повна влада та контроль кривдника над жертвою насильства.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Насильство у родині будь-якого характеру відрізняється тим від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер, з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що ОСОБА_2 вчинив дії, які мають ознаки психологічного насильства, пов`язаного з дією на психіку потерпілої, у т.ч. переслідування, залякування, інші дії, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, та спричинення дружині емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Суд зазначає, що така сукупність доказів не є достатньою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 уповноважена особа не дотрималась вимог закону щодо необхідності встановлення ознак складу даного адміністративного правопорушення та не зібрала доказів на підтвердження наявності в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного ОСОБА_2 не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» не доведена його вина у вчиненні домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_1 , тому суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Стасюк