Справа № 379/2172/25
Провадження № 3/375/32/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 122-4 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 згідно з протоколами про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2025 року серії ЕПР1 № 512688 та № 512682, що складені з посиланням на порушення п. 2.3. б, 1.5., 13.3 та п.2.10. а Правил дорожнього руху.

Відповідно до протоколу за статтею 124 КУпАП 15 березня 2025 року о 18 год 10 хв на трасі Р-04 131 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в свою чергу не реагував на її зміну, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megant, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в наслідок чого було завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 2.3. б, 1.5., 13.3 Правил дорожнього руху.

Згідно з протоколом за статтею 122-4 КУпАП 15 березня 2025 року о 18 год 10 хв на трасі Р-04 131 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, покинув місце ДТП, чим порушив пп. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху.

В якості доказів вчинення адміністративних правопорушень до справи долучено:

- схему місця дорожньо-транспортної пригоди з описом пошкоджень, які містять неодноразові виправлення;

- акт огляду транспортного засобу Chevrolet Aveo, з державним номерним знаком НОМЕР_1 ;

- повідомлення про запрошення до полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції;

- пояснення ОСОБА_2 від 15 березня 2025 року;

- пояснення ОСОБА_3 від 3 листопада 2025 року;

- рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 15 березня 2025 року;

- протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 512688 від 14 листопада 2025 року, серії ЕПР1 № 512682 від 14 листопада 2025 року та їх копії.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення повістки за місцем проживання.

Також дата судового засідання відображалась на веб-сайті Рокинянського районного суду Київської області в рубриці список справ, призначених до розгляду.

Враховуючи, що згідно частиною 2 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, судом вживалися заходи щодо виклику ОСОБА_1 , однак останній в судове засідання не з`явився та клопотань про відкладення розгляду справи не направляв, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності останнього.

Дослідивши наявні документи, заслухавши пояснення водія, суд (суддя) зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306 (зі змінами та доповненнями) дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно із пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За змістом пункту 13.3 Правил дорожнього руху водій під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно із пунктом 2.10.а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За приписами пункту 1 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням - частина 1 статті 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до статті 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 251 КУпАП).

У силу Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання суду (судді) матеріали справи, які надійшли до суду, не містять у собі будь-яких доказів, якими б доводився факт настання дорожньо-транспортної пригоди 15 березня 2025 року за участі водія ОСОБА_1 , адже документи, які надійшли до суду, не містять таких доказів.

Підстав вважати, що саме ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в свою чергу не реагував на її зміну, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megant, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , 15 березня 2025 року, внаслідок чого було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками, суд (суддя) не вбачає.

З викладеного слідує відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за складеним протоколом від 14 листопада 2025 року (дорожня-транспортна пригода мала місце 15 березня 2025 року) з огляду на те, що представлені докази не доводять подію і склад відповідного адміністративного правопорушення.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по цій справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також судом (суддею) досліджено і проаналізовано схему місця дорожньо-транспортної пригоди з описом пошкоджень, акт огляду транспортного засобу Chevrolet Aveo, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , повідомлення про запрошення до полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, пояснення ОСОБА_2 від 15 березня 2025 року, пояснення ОСОБА_3 від 3 листопада 2025 року, а також рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 15 березня 2025 року.

Приписи статті 122-4 КУпАП є банкетними, а суд (суддя) розглядає справу про адміністративне правопорушення у межах протоколу.

У протоколі серії № 512688 наявна відсилка до пункту 2.10.а Правил дорожнього руху, де передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому, за відсутності самої події дорожньо-транспортної пригоди притягнення особи до відповідальності за те, що не було негайно зупинено транспортний засіб і залишатися на місці події є неможливим, та не відповідатиме принципу правової визначеності.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 і 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП з огляду на відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 22, 23, 33-35, 40-1, 122-4, 124, 247, 268, 276, 277, 279,

280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтями 124, 122-4 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС