Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3452/25 Головуючий у 1-й інст. Яковлєв О. С.
Номер провадження №33/4805/247/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 серпня 2025 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 08.04.2025 о 21 год 21 хв по вулиці Грушевського, 5 в м.Бердичеві ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП "Бердичівська міська лікарня" №35 від 02.05.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а) ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Олянюк В.Л., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Послався на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції підійшов до розгляду справи формально та фактично обмежився відтворенням тверджень, викладених у протоколі працівниками поліції, без належної оцінки доводів сторони захисту. Звернув увагу на незаконність зупинки транспортного засобу, вказуючи на відсутність будь-яких доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а також на недотримання працівниками поліції вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» щодо повідомлення конкретної та законної підстави зупинки. У зв`язку з цим вважає, що всі подальші процесуальні дії та зібрані докази є недопустимими. Також зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, які б давали працівникам поліції підстави для направлення його до медичного закладу з метою проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому такі ознаки не зафіксовані і на відеозаписі. Крім того, зауважує на відсутності у матеріалах справи будь-яких підтверджень отримання ОСОБА_1 акта огляду на стан наркотичного сп`яніння, що, на його переконання, свідчить про порушення встановленого порядку проведення огляду. За таких обставин захисник вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Як на поважну причину пропуску строку заявник посилається на те, що оскаржувана постанова суду від 12.08.2025 оприлюднена в ЄДРСР лише 18.08.2025.

Перевіривши наведені доводи та з урахуванням принципу доступу до правосуддя, гарантій, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження як такого, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Олянюк В.Л. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направили.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи понад строки, встановлені законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008) та положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п.15 розділу III Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Відповідно до п.16 розділу III Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за керування, в порушення п.2.9 а) Правил дорожнього руху, транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови судді відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325188 від 09.05.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 08.04.2025 о 21 год 21 хв по вулиці Грушевського, 5 в м.Бердичеві керував автомобілем AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно протоколу, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, що підтверджується висновком КНП "Бердичівська міська лікарня" №35 від 02.05.2025 (а.с.2); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Бердичівська міська лікарня" Бердичівська міської ради від 02.05.2025 №35, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с.3); копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.05.2025 №35 (на підставі якого складено медичний висновок), згідно з яким ОСОБА_1 був освідуваний лікарем Бердичівської міської лікарні ОСОБА_2 08.04.2025 о 22.00. Під час огляду відібрано зразки сечі (о 22.20), лабораторні тести 16.04.2025 (долучено копію результату токсикологічного дослідження), результат лабораторних тестів: виявлено амфетамін, канабіноїди, заключний діагноз: наркотичне сп`яніння (а.с.19) розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.4); довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом (а.с.6); відеозаписом фіксації обставин події (а.с.7).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку, і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Відеозаписом підтверджено, що і поліцейський, і лікар закладу охорони здоров`я діяли з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, ст.ст.35, 40 Закону України «Про національну поліцію». Порушень вимог зазначених нормативно-правових актів, які б могли мати наслідком недійсність огляду на стан сп`яніння, уповноваженими особами не допущено.

Слід також зазначити, що відповідно до п.2 Розділу І Інструкції, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. З відеозапису вбачається, що у працівника поліції були об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, зважаючи на виявлені та повідомлені водію ознаки, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. За таких обставин вимога працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння була законною, а доводи захисника про відсутність у водія ознак сп`яніння є необґрунтованими.

Згідно з висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 02.05.2025 №35 у ОСОБА_1 встановлено стан наркотичного сп`яніння. Зазначений висновок є належним та допустимим доказом і безумовно підтверджує факт перебування водія в стані наркотичного сп`яніння.

Невручення ОСОБА_1 акту огляду на стан сп`яніння не є таким порушенням порядку, яке б могло бути підставою для визнання огляду та його результатів недійсними, та не виключає наявності в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, з метою всебічного та повного з`ясування обставин справи судом першої інстанції за клопотанням сторони було витребувано акт медичного огляду, який підтверджує проведення лабораторних тестів та встановлення факту наркотичного сп`яніння, що виключає доводи захисту про недоведеність відповідних обставин.

Також з відеозапису вбачається, що водієві було повідомлено підставу зупинки транспортного засобу - порушення правил користування ременями безпеки. При цьому незгода ОСОБА_1 з мотивами зупинки транспортного засобу не звільняла його від обов`язку виконати вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України щодо проходження огляду на стан сп`яніння, враховуючи виявлені у нього ознаки. Можливі порушення працівниками поліції вимог законодавства щодо зупинки транспортного засобу можуть бути предметом окремої правової оцінки їх діям, однак не звільняють водія від обов`язку виконати вимоги п.2.5 ПДР України. Тому, у даному випадку, підстави для застосування доктрини «плодів отруйного дерева» відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду обґрунтовано викладеного в мотивувальній частині судового рішення та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Олянюка Віталія Леонідовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 серпня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич