Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1712/25 Головуючий у 1-й інст. СЕМЕНЮК А. С.
Номер провадження №33/4805/541/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі секретаря Хрус С.А., в режимі відеоконференції особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шморгуна Олександра Петровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Хорошівського районного суду Житомирської області від 08 січня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 08 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 4 вересня 2025 року о 00 годині 29 хвилин в селищі Нова Борова Житомирського району Житомирської області по вулиці Привокзальній 1, керував транспортним засобом марки JEEP COMPASS, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, а також від проходження такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, судом не враховані обставини справи, докази, що наявні в матеріалах справи суддею досліджені поверхнево. Зазначає, що з відеодоказу, вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу було те, що він рухався в комендантську годину, однак жодних доказів на підтвердження цього матеріали справи не містять. Автомобіль перебував у нерухомому стані на узбіччі дороги. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що станом на день винесення протоколу 14.09.2025 він був діючим військовослужбовцем. Зазначає, що оскільки він є військовослужбовцем, тому процедура огляду, яку застосували до нього згідно ч.9 ст.266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами. Крім того, наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння без номера та дати складання, а тому вважає його неналежним доказом в справі. Зазначає, що автомобіль у нього ніхто не вилучав, від керування транспортним засобом не відстороняв, а матеріали не містять акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальну за її зберігання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 453243 від 14 вересня 2025 року, вбачається, що 14 вересня 2025 року о 00 годині 29 хвилин в селищі Нова Борова Житомирського району Житомирської області по вулиці Привокзальній 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки JEEP COMPASS, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, а також від проходження такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку, і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність доказів керування транспортним засобом та зупинки такого є безпідставними, оскільки з показів самого ОСОБА_1 наданих безпосередньо в суді першої інстанції він зазначив, що 13.09.2025 приблизно о 23 год. 30 хв. дійсно керував власним приватним автомобілем «JEEP COMPASS», рухаючись він здійснив зупинку транспортного засобу, після чого до нього під`їхав службовий автомобіль поліції. Особисто підтвердив факт його перебування за кермом та що рух автомобіля безпосередньо перед спілкуванням з поліцейськими мав місце.

Також із відеозапису вбачається, що подія відбувається у нічний час доби. Біля автомобіля Jeep Compass (д.н.з. НОМЕР_1 ) перебуває чоловік у цивільному одязі ОСОБА_1 . Відеозаписи ведуться після 00:00 14 вересня 2025 року.

Працівники поліції спілкуються з водієм коректно, повідомляють йому про причину зупинки порушення комендантської години (00:56:30). Поліцейські повідомляють, що у водія наявні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння (нечітка мова, характерна поведінка) (00:56:50). Запитують чи погоджується, що відносно нього буде складено протокол, ОСОБА_1 погоджується. Працівники поліції роз`яснюють права. На запитання працівників поліції (00:57:30) чи будете забирати протокол, ОСОБА_1 відповів, що «мені по барабану». Поліцейський чітко та зрозуміло пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора або проїхати до медичного закладу.

ОСОБА_1 на пропозиції поліцейського відповідає відмовою. Також відмовився підписувати протокол.

На відеозаписі в момент пропозиції пройти огляд та в момент відмови від нього, ОСОБА_1 не повідомляє поліцейським про те, що він є військовослужбовцем, який перебуває при виконанні службових обов`язків, не заявляє клопотань про виклик представників ВСП і не мотивує свою відмову відсутністю військової служби правопорядку. Відмова від проходження огляду виражена ним особисто, добровільна та безумовна.

Також водій ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими у нього ознаками сп`яніння, не виконав вимогу працівників поліції пройти відповідний огляд у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду, а також суть інкримінованого правопорушення та повідомлено про складання відносно нього адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП, однак водій відмовився від отримання оформлених працівниками поліції документів.

Щодо відсутності дати та номера складання в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів суд зазначає наступне.

За п. 10 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, (далі Інструкція) результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доданий до справи акт (а.с.4) складений відповідно до Інструкції, підписувати який ОСОБА_1 відмовився.

З відеозапису нагрудної камери поліцейського чітко видно час, дату складання протоколу, зафіксована відмова від проходження огляду як на місці так і медичному закладі.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І цієї Інструкції. У працівника поліції була обґрунтована підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для проведення відповідного огляду є безпідставними.

Відеозаписом підтверджено, що істотних порушень Інструкції та ст.266 КУпАП працівниками поліції не допущено.

Твердженням ОСОБА_1 про те, що його огляд, як військовослужбовця, мав проводитись в порядку ст.266-1 КУпАП, суддя місцевого суду надав правильну оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. У даному випадку ОСОБА_1 перебував у цивільному одязі, був учасником дорожнього руху, а тому за змістом ст.15 КУпАП за порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, він як військовослужбовець несе адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Також, відеозаписом спростовуються аргументи апеляційної скарги щодо не відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом. При цьому, законодавством не передбачено обов`язкового складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу під час відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень.

Будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в суді апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 08 січня 2026 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С. Рябенька