ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/510/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2026 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При цьому підставою для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що участі в розгляді справи він не приймав, зі своїм захисником розірвав договір про надання правничої допомоги, після того як останній ознайомився з матеріалами справи, а тому він не був обізнаний про дату та час розгляду справи, судових повісток не отримував. З оскаржуваною постановою ознайомився 9 січня 2026 року.

Суддею апеляційного суду встановлено, що про час та місце судових засідань ОСОБА_1 був повідомлений належним чином на номер телефону (а.с. 13, 19), який вказаний ним в апеляційній скарзі (а.с. 24). 9 грудня 2026 року його захисник адвокат Єлисеєв С.С. ознайомився з матеріалами справи. Таким чином, ОСОБА_1 про розгляд справи даної справи призначений 23 грудня 2025 року в судді першої інстанції, за результатами якого прийнято процесуальне рішення був повідомлений належним чином, а отже мав цікавитися її рухом.

Більш того в клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 вказує, що із постановою суду від 23 грудня 2025 року він ознайомився лише 9 січня 2026 року, але навіть і враховуючи такі обставини, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою він лише 29 січня 2026 року, тобто із істотним пропуском строку на апеляційне оскарженні і від цієї дати. При цьому, жодних фактів поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження не вказав.

Отже, наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження, з урахуванням тривалості пропущеного строку на апеляційне оскарження, не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Таким чином, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації ОСОБА_1 прав на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст. 294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, апелянтом не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2025 року.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2025 року, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Рассуждай В.Я.

Дата документу Справа № 335/11872/25