Справа №587/2023/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/131/26 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченко Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Павловського В.А. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 19 листопада 2024 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 19.11.2024 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік за те, що 30.05.2024 о 23.49 год в с. Нижня Сироватка, автодорога № Н-12, з`їзд в напрямку с. Н.Сироватка, Сумського району, керував транспортним засобом, ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест 6820 Драгер результат якого склав 0,75 проміле. Правопорушник з результатами огляду не погодився, був направлений до медичного закладу, стан сп`яніння стверджується висновком КНП СОР «ОКМЦСНЗ» №711 від 31.05.2024. Своїми діями водій порушив п 2.9 А Правил дорожнього руху України.

З таким рішенням суду не погодився захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Павловський В.А. та подав апеляційну скаргу в якій:

- просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки зі змістом повного тексту постанови ознайомлення відбулося лише 10.12.2024, що фактично і вплинуло на час складення апеляційної скарги;

- постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 19.11.2024 захисник просив скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 просив закрити.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначав, що працівники поліції перед проведенням огляду не озвучили ОСОБА_1 підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та не зазначили конкретні ознаки, які викликають підозру щодо стану сп`яніння водія. Крім цього, в матеріалах справи не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які стали підставою для його огляду.

Також, сторона захисту звертала увагу на те, що по дорозі до медичного закладу ОСОБА_1 стало зле, а тому і огляд його на газоаналізаторі «Драгер» не повинен був проводитись з підстав наявності в ОСОБА_1 блювоти в порожнині рота.

Вказану апеляційну скаргу доповнив захисник Шевченко Д.С. і просив врахувати, що:

- підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не було;

- поліція не повідомила ОСОБА_1 , які конкретно ознаки алкогольного сп`яніння у нього виявлено;

- огляду ОСОБА_1 проведено не уповноваженою на те особою, оскільки ОСОБА_1 військовий;

- перед продуттям газоаналізатору не здійснювався забір повітря навколишнього середовища, а сам прилад був не готовий до огляду;

- ОСОБА_1 не вручались примірники акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та чек з газоаналізатора «Драгер»;

- огляд ОСОБА_1 відбувався по завершенню 3,5 год, що є порушенням;

- немає факту відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом.

Також, до початку апеляційного розгляду, захисником ОСОБА_2 подано ряд клопотань, а саме:

1) про дослідження доказів у справі;

2) про долучення до справи письмових пояснень ОСОБА_1 в яких дублюється зміст доповнень до апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 ;

3) про зупинення провадження у справі до моменту завершення проходження ОСОБА_1 військової служби;

4) про визнання огляду та його результатів недійсними;

5) про визнання доданих до матеріалів справи відеозаписів недопустимими доказами;

6) про застосування положень ст. 69 КК України та не призначати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Як слідує з матеріалів справи до Сумського апеляційного суду вона надійшла 19.12.2024 та судові засідання у ній призначались на: 03.03.2025, 04.07.2025, 12.09.2025 та на 23.01.2026.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду учасники справи повідомлялись належним чином про що свідчать письмові розписки про вручення їм поштових відправлень, а ОСОБА_1 , з огляду на невручення йому поштових відправлень, викликався до Сумського апеляційного суду через офіційний сайт суду.

Натомість, відповідно до копії ордеру на надання правничої допомоги від 22.12.2024 слідує, що адвокат Шевченко Д.С. захищає інтереси ОСОБА_1

23.01.2026 до Сумського апеляційного суду ні ОСОБА_1 ні захисник Павловський В.А., який і подавав апеляційну скаргу, не з`явились та причин неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату також не заявили.

Враховуючи встановлені обставини, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити її розгляд у відсутність захисника Павловського В.А. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , однак за участі його іншого захисника адвоката Шевченка Д.С.

Тому, вислухавши доводи захисника Шевченка Д.С., який підтримав як подані ним клопотання так і вимоги апеляційної скарги захисника Павловського В.А., просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення та який просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зміст заявлених захисником Шевченком Д.С. клопотань та доводи апеляційної скарги захисника Павловського В.А. суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як слідує з матеріалів справи її розгляд 19.11.2024 проводився у відсутність ОСОБА_1 та за участі його захисника Павловського В.А. Копія постанови Сумського районного суду Сумської області від 19.11.2024 ОСОБА_1 надіслана судом в цей же день 19.11.2024, однак відомостей про її отримання адресатом в матеріалах справи немає, як і немає підтвердження отримання її копії захисником. Також зі справи слідує, що з її матеріалами захисник Павловський В.А. ознайомився 10.12.2024 та 16.12.2024 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Враховуючи встановлене, з метою дотримання права особи на доступ до правосуддя апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, як такий що, пропущений з поважних причин.

Також до початку судового засідання захисником Шевченком Д.С. було заявлено 6 клопотань, зміст яких викладено вище, серед яких клопотання про дослідження доказів та про долучення до справи пояснень ОСОБА_1 , які апеляційний суд задовольняє.

Щодо клопотання, про зупинення провадження у справі до моменту завершення проходження ОСОБА_1 військової служби, то в задоволенні таких вимог апеляційний суд відмовляє, оскільки з наданої захисником копії довідки від 28.03.2024 слідує, що ОСОБА_1 в певні періоди 2022 та 2023 років брав участі по захисту держави в Херсонській, Дніпропетровській та Донецькій областях (а.с. 90), а з копій військового квитка та посвідчення вбачається, що ОСОБА_1 з 13.09.2023 має статус учасника бойових дій та з 20.07.2024 є водієм у військовій частині (а.с. 91, 92).

Інших відомостей, зокрема про те, що станом на 2025 та на 2026 роки ОСОБА_1 продовжує проходити військову службу, стороною захисту апеляційному суду не надано.

Враховуючи встановлені обставини, а також зважаючи на те, що постанова суду першої інстанції оскаржена захисником, а не безпосередньо ОСОБА_1 та долучаючи до справи письмові пояснення ОСОБА_1 тим самим враховуючи його позицію щодо обставин справи, апеляційний суд підстав для зупинення провадження у справі не вбачає, оскільки це буде прямо суперечити принципу розумності строку апеляційного розгляду справи.

Щодо інших трьох клопотань захисника, зокрема про: визнання огляду та його результатів недійсними, про визнання доданих до матеріалів справи відеозаписів недопустимими доказами та про застосування положень ст. 69 КК України і не призначати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, то з урахуванням повторно досліджених апеляційним судом матеріалів справи, відповідь на них буде надана в судовому рішенні, з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин.

Тому, переходячи безпосередньо до розгляду матеріалів справи по суті за скаргою захисника апеляційний суд зазначає наступне.

Так, згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані вимоги при розгляді цієї справи суддею першої інстанції виконані повною мірою.

Як слідує з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 30.05.2024 о 23.49 год в с. Нижня Сироватка, автодорога № Н-12, з`їзд в напрямку с. Н.Сироватка, Сумського району, керував транспортним засобом, ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест 6820 Драгер результат якого склав 0,75 проміле. Правопорушник з результатами огляду не погодився, був направлений до медичного закладу, стан сп`яніння стверджується висновком КНП СОР «ОКМЦСНЗ» №711 від 31.05.2024. Своїми діями водій порушив п 2.9 А Правил дорожнього руху України.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи поданої скарги, апеляційний суд з правильністю встановлених судом фактичних обставин справи погоджується, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 780321 від 31.05.2024 зміст якого узгоджується зі встановленими судом фактичними обставинами справи, протокол ОСОБА_1 підписаний та зауважень до змісту не містить. В поясненнях Ужбіда зазначив «перед виїздом по команді випив живчика простроченого і драгер показав» (а.с. 1);

- роздруківкою з газоаналізатора Драгер відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 0,75 % (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 0,75 % (а.с. 5);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 711 від 31.05.2024 відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 6);

- матеріалами долученого до протоколу відео, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер де встановлено результат 0,75 %, факт не згоди водія з таким результатом та бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я (а.с.8). Також, з матеріалів слідує, що водія ОСОБА_1 доставлено в лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння де останній пройшов повторний огляд результат якого викладено у вказаному вище висновку № № 711 від 31.05.2024 (а.с.6).

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від подальшого керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений.

З огляду на встановлене, попри доводи скарги захисника, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення і в повному обсязі виконав вимоги ст.245 КУпАП, оскільки обґрунтовано встановив в діях ОСОБА_1 склад передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисники стверджували про:

1) відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, що апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки матеріалами відео підтверджено те, що причиною зупинки авто стало його рух в комендантську годину;

2) відсутність виявлених в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, до чого апеляційний суд відноситься критично, оскільки візуально з долученого до протоколу відео слідує існування в ОСОБА_1 ознак алкольного сп`яніння, що в послідуючому підтвердилось результами його огляду;

3) огляд його на газоаналізаторі «Драгер» не повинен був проводитись з підстав наявності в ОСОБА_1 блювоти в порожнині рота, до чого апеляційний суд відноситься критично, оскільки огляд на газоаналізаторі проводився до того коли ОСОБА_1 стало зле та з результатами газоаналізатора ОСОБА_1 був не згодний, що і стало підставою для його повторного огляду в лікарні;

4) перед продуттям газоаналізатору не здійснювався забір повітря навколишнього середовища, а сам прилад був не готовий до огляду, що також дійсності не відповідає, оскільки спростовується матеріалами відео;

5) огляд ОСОБА_1 проведено не уповноваженою на те особою, оскільки ОСОБА_1 військовий, що апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності стало його керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на автодорозі № Н-12, а не у військовій частині;

6) огляд ОСОБА_1 відбувався по завершенню 3,5 год, що є порушенням, до чого апеляційний суд відноситься критично, оскільки відповідно до встановлених фактичних обставин справи транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцією 30.05.2024 о 23.49 год, а огляд в лікарні ОСОБА_1 проведено 31.05.2024 о 00.46 год, тобто через годину;

7) ОСОБА_1 не вручались примірники акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та чек з газоаналізатора «Драгер», що не впливає на наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки з результатами газоаналізатора Драгер ОСОБА_1 був не згодний та його повторний огляд проводився в лікарні;

8) немає факту відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом, що суперечить як змісту протоколу, який ОСОБА_1 підписаний, так і долученим до нього відео.

Інших переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які би спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, апеляційному суду не надано та в ході перегляду справи не встановлено.

Обставини, які би виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП відсутні.

Порушень вимог закону, які би ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Вказані доводи спростовані зібраними та ретельно дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку та які в апеляційному суді виступили предметом повторного дослідження.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд також не вбачає підстав для задоволення клопотань захисника про визнання огляду та його результатів недійсними та про визнання доданих до матеріалів справи відеозаписів недопустимими доказами за їх безпідставністю.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та суд дійшов обгрунтованого висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КупАП з позбавленням його права керувати транспортними засобами, що буде необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

В заявленому захисником клопотанні, останній також просив застосувати відносно ОСОБА_1 положення ст. 69 КК України та не призначати йому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що апеляційний суд також вважає безпідставним, оскільки санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП чітко визначено, що на осіб, які дане правопорушення вчинили, зокрема, накладається штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування постанови судді районного суду і закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. 294,295 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Павловському В.А строк на апеляційне оскарження постанови судді Сумського районного суду Сумської області від 19 листопада 2024 року.

Відмовити захиснику Шевченку Д.С. у задоволенні клопотання про зупинення даного провадження.

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 19 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Павловського В. А. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.