Справа № 133/4199/25
Провадження № 33/801/120/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дурач О. А.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.12.2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. І ст.130 КУпАП України,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ,серії ЕПР1 № 501199 від 02.11.2025 року ,цього дня об 11 год. 37 хв. за адресою: Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Махнівка, автошлях М-21, 242 км., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, автомобілем «OPEL», д.н.з. іноземної реєстрації НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіри обличчя та дуже звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.12.2025 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,6 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм права, просить зазначену постанову скасувати ,а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що зупинка автомобіля ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції є безпідставною та незаконною, а відтак, усі подальші їх після такої зупинки є незаконними. Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції не було озвучено ознаки наркотичного сп`яніння, а лише запропоновано пройти огляд. Вважає, що зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки поліцейськими у денний час доби при яскравому освітленні, зазначалася ознака «звужені зіниці очей, які не реагують на світло», що є нормальною ознакою у денний час, при цьому жодних тестів для встановлення такої ознаки не проводилося. Суд не врахував, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд, а відмова зумовлена довгим часом очікування. Вказує на порушення працівниками поліції п.9 розділу П Інструкції №1452/73, оскільки він не був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення огляду протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім цього, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.12.2025 року, посилаючись на розгляд судом справи без його участі .

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає ,що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 зазначає, що він участі в розгляді справи не брав, оскільки про розгляд справи 19.12.2025 року його було повідомлено лише 18.12.2025 року, що підтверджується матеріалами справи. Копію оскаржуваної постанови було направлено за місцем реєстрації та отримано його сестрою лише 29.12.2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд розцінює причини пропуску в якості поважних і вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Перевіривши і дослідивши матеріали справи, постанову суду в межах доводів

апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ,серії ЕПР1 № 501199, 02.11.2025 року об 11 год. 37 хв. за адресою: Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Махнівка, автошлях М-21, 242 км., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, автомобілем «OPEL», д.н.з. іноземної реєстрації НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіри обличчя та дуже звужені зіниці очей, шо не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, велася відеофіксація обставин події на портативний відеореєстратор працівників поліції № 475321, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху,за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2)

Відповідно до направлення водія т.з. з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби, виявлені ознаки сп`яніння: блідість шкіри обличчя та дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло.(а.с.3)

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих працівнику поліції, ОСОБА_1 02.11.2025 року приблизно о 11:35 год, був зупинений поліцією і йому було запропоновано пройти освідування на вживання наркотичних речовин. Так як наркотичні речовини він не вживав, він відмовився проходити освідчення. Прочекавши більше двох годин, він не мав часу більше чекати.(а.с.5).

Ухвалюючи постанову, суд виходив із того , що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на медичний огляд; письмовими поясненнями та відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому суд дійшов висновку, що вимога поліцейських пройти огляд була законною, мотиви відмови правопорушника не мають правового значення, доводи щодо незаконності зупинки транспортного засобу, недостовірності ознак сп`яніння та порушення строків складання протоколу є безпідставними і юридично неспроможними.

Апеляційний суд вважає, що суд вірно встановив обставини і вину ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, правильно застосував норми права і дійшов обгрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним судом відхиляються доводи про те, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції була здійснена з порушенням ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», з огляду на те, що це не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, та не тягне за собою недійсність доказів. Зокрема, дії працівників поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувались, незаконність дій працівників поліції не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, внаслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати. Крім того, неправомірність дій останніх не є предметом розгляду даного провадження, а наявність або відсутність причини для зупинки транспортного засобу не спростовує вказаного складу правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції не повідомили йому про наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а лише запропонували пройти огляд та те, що вказані в протоколі ознаки не відповідають дійсності, не заслуговують на увагу.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, водій зобов' язаний виконувати обов`язки, визначені ЗУ «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема, передбачений указаним Законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

За змістом ч.6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції № 1413/27858 від 14.11.2015 р. ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом З розділу І цієї Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 розділу І Інструкції).

Аналіз наведених правових норм свідчить, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Доводи про порушення працівниками поліції п.9 розділу П Інструкції № 1413/27858, оскільки він не був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення огляду протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, є необгрунтованими.

П.9 розділу П Інструкції № 1413/27858 від 14.11.2015 р. передбачає, що з метою

забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно п.12.Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пvнкті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров' я.

З відеозапису вбачається , що підстави для проведення огляду водія ОСОБА_1

на стан наркотичного сп`яніння були виявлені об 11:37, проте ОСОБА_1 відмовилася пройти огляд о 13:25. Тому дві години, які передбачені вищезазначеною інструкцією та на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, ще не минули на момент його відмови. Відеозапис також свідчить, що працівники поліції не мали об`єктивної можливості доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я у встановлений строк, оскільки очікували прибуття іншого екіпажу, який був зайнятий виконанням службових обов' язків.

Отже, відеозапис із нагрудної бодікамери, а також письмові матеріали справи підтверджують факт керування транспортним засобом та законну пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 добровільно відмовився, що належним чином зафіксовано, при цьому зауважень до протоколу він не висловлював.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, відеозапис, навіть якщо він не відображає повну картину подій, визнається належним доказом, якщо з його змісту можливо встановити обставини, що мають значення для справи.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, а тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280,283,294,295 КУпАП,

П о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.12.2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.12.2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С.Г.Копаничук