П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши в приміщенні суду матеріали справи про порушення митних правил за протоколом №0926/UA30500/2025 від 23.12.2025, які надійшли від Закарпатської митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 , виданий 31.01.2019, орган, що видав 2122, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , за ст.485 МК України,-

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

Закарпатською митницею отримано лист Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил від 15.11.2025 №690/33500 (вх.

Закарпатської митниці від 16.11.2025 №1281/8.2/2410).

Зазначеним листом Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони

України повідомлено Державну митну службу України щодо неотримання військовою частиною НОМЕР_3 гуманітарної допомоги, а саме: транспортного засобу марки «MITSUBISHI» моделі «L200», VIN- код: НОМЕР_4 , р.н.з. Румунії AR-19-CMI. Відповідно до п.12 листа військової частини НОМЕР_3 від 15.11.2025

№690/335000, військовою частиною не отримано гуманітарну допомогу транспортного засобу марки «MITSUBISHI» моделі «L200», VIN- код: НОМЕР_4 , р.н.з. Румунії AR-19-CMI. Зазначений транспортний засіб було ввезено на митну територію України у якості гуманітарної допомоги.

За результатами опрацювання баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ встановлено, що 06.06.2022 року громадянкою України ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 , було ввезено на митну територію України через митний пост «Солотвино» Закарпатської митниці в якості гуманітарної допомоги транспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «L200», VIN-код

НОМЕР_6 , р.н.з. Румунії AR-19- НОМЕР_7 . Отримувачем зазначеного транспортного

засобу заявлено в/ч НОМЕР_3 .

Згідно з поданою до митного контролю громадянко ОСОБА_1 декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, відправником гуманітарного вантажу транспортного засобу марки «MITSUBISHI» моделі «L200», VIN- код: НОМЕР_4 , р.н.з. Румунії AR-19-CMI, є ОСОБА_1 , а отримувач - військова частина НОМЕР_3 .

Відповідно до листа управління контролю та адміністрування митних платежів від 22.12.2025 року №15/15-02/26817 встановлено, що митна вартість транспортного засобу марки «MITSUBISHI» моделі «L200», VIN-код НОМЕР_6 , р.н.з. Румунії AR-19-CMІ становить 4700 євро. Загальна сума митних платежів, які б підлягали сплаті у разі випуску у вільний обіг вказаного вище транспортного засобу станом на 06.06.2022 року складає 152 165, 51 грн., а саме: ввізне мито - 14 752.17 грн., акциз - 87 465.47 грн, ПДВ - 49 947,87 грн.

Отже, громадянина України ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене статтею 485 Митного кодексу України, а саме: вчинила протиправні дії,

спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 152 165,51 грн.

Процесуальні дії по справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.01.2026 справу передано на розгляд судді цього суду Голяни О.В.

Пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі, підтримав в повному обсязі. Просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 МК України.

Особа, відносно якої запроваджено протокол, ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом надсилання судової повістки на адресу місця проживання, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення; судова повістка вручена ОСОБА_1 17.01.2026.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Водночас відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддею вживались заходи задля забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, здійснювалось повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, шляхом надсилання повістки про виклик до суду. Окрім того, інформація про дату і час розгляду справи була розміщена на сайті Судова влада.

Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а така поведінка останньої щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про її ухилення від суду та про намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Оцінка суду

Частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Статтею 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Згідно з вимогами ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. У випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, декларант має право вимагати від митного органу випуску товарів, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України, суб`єктами відповідальності можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами посадові особи цих підприємств. Посадові особи підприємств керівники та інші особи підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку (п. 43 ст. 4 Митного кодексу України).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» (№1192-XIV від 22.10.199) (із змінами та доповненнями) гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Згідно зі ч. 4 ст. 6 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 Митного кодексу України та п. 197.11 ст. 197, п. 213.3.9 ст. 213 Податкового кодексу України, при ввезенні на митну територію України вантажі гуманітарної допомоги звільняються від оподаткування, а саме від сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.

Згідно ч. 1 ст. 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Використання гуманітарної допомоги не за цільовим призначенням або з метою отримання прибутку є порушенням законодавства про гуманітарну допомогу, що тягне за собою кримінальну або адміністративну відповідальність (ст. 12 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу»).

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 є декларантом та відповідає за додержання вимог, встановлених МК України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України.

Обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються зібраними в порядку ст. 495 МК України доказами, зокрема протоколом про порушення митних правил №0926/UA30500/2025 від 23.12.2025; листом ЗМ №7.7.20/20-01/10/4719 від 21.05.2025; копіями листів №20/20-10/10384 від 29.05.2025; №28-10-04/11133 від 09.06.2025; №7.7-20/20-10/8.2/2410 04.07.2025; №7.7-20/20-10/8.2/3955 від 29.10.2025; №690/33500 від 15.11.2025; №7.7-20/20-10/10/1355 від 08.04.2025; №7.7-20/20-10/4529 від 10.12.2025; №30/30-01/2614 від 19.12.2025; №7.7-20/20-01/14/4698 від 22.12.2025; витягами з АСМО «ІНСПЕКТОР», доповідною запискою ОСОБА_2 від 23.12.2025.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Під час судового розгляду справи обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Мотиви призначення стягнення і судового збору, положення закону яким керувався суддя.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 485 МК України дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника, з метою попередження здійснення особою нових правопорушень, суддя вважає за необхідне застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів.

При накладені стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП суддя враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 197, 485, 522, 527, 528 МК, суддя,-

постановив:

Громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною в порушенні митних правил за ст.485 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 76 082,755 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.В. ГОЛЯНА