Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1061/25 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г.
Номер провадження №33/4805/250/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Могильницького Віктора Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Могильницького Віктора Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 11.02.2025 близько 20 год 53 хв по вул.Київській у м.Звягель водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Могильницький В.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, неповне з`ясування судом обставин справи. В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що матеріали справи та надані відеозаписи не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також законних підстав його зупинки. Вказує, що ОСОБА_1 водієм транспортного засобу не був, а перебував у ньому як пасажир. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 рухається від задніх лівих пасажирських дверей у напрямку водія ОСОБА_2 , який у судовому засіданні підтвердив свої покази, викладені у нотаріально посвідченій заяві свідка. На думку захисника, суд першої інстанції спотворив фактичні обставини справи, дійшовши висновку про те, що на відеозаписі ОСОБА_1 виходить із водійського місця автомобіля. Також зазначає, що суд безпідставно послався як на підтвердження вини ОСОБА_1 на постанову серії ЕНА №4055676, яка була оскаржена у встановленому законом порядку та, на переконання захисника, не мала доказового значення на момент розгляду даної справи. Окрім того, вказує, що працівники поліції проігнорували заявлене ОСОБА_1 бажання скористатися правничою допомогою та дочекатися адвоката, чим, на його думку, було порушено право на захист. Отже, захисник стверджує, що складені відносно ОСОБА_1 процесуальні документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №244496 від 11.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 11.02.2025 близько 20 год 53 хв по вул.Київська у м.Звягель керував транспортним засобом Volkswagen Passat 03ЕР6979, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Змістом ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №244496 від 11.02.2025 (а.с.2); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.3-4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.02.2025 (а.с.5); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №4055676 від 11.02.2025 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.7); відеозаписом фіксації обставин події (а.с.9).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Досліджені судом докази не викликають сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З відеозапису вбачається, що службовим автомобілем працівників поліції із застосуванням проблискових маячків здійснювалося переслідування транспортного засобу, після зупинки якого зафіксовано, що ОСОБА_1 йшов від автомобіля з боку водійських дверей та намагався залишити місце події. Під час подальшого спілкування з працівниками поліції у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд як із використанням спеціальних засобів на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. Від виконання зазначеної вимоги ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом та перебував у ньому як пасажир.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, були предметом дослідження суду першої інстанції, яким надано правильну та неупереджену оцінку, обґрунтовано викладену у мотивувальній частині судового рішення.

Водночас відеозапис не містить відомостей про те, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомляв, хто саме керував транспортним засобом, не зазначав конкретну особу водія та не навів будь-яких обставин, які б підтверджували керування автомобілем іншою особою. Заперечуючи факт керування, він обмежився лише загальним твердженням про свою непричетність до керування транспортним засобом.

За таких обставин відсутність у матеріалах справи відеофіксації моменту безпосереднього керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не виключає можливості встановлення відповідних обставин на підставі інших доказів, досліджених судом першої інстанції, які оцінювались у сукупності і взаємозв`язку, з урахуванням поведінки останнього під час оформлення адміністративних матеріалів.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова серії ЕНА №4055676 від 11.02.2025 не може братися до уваги як доказ керування транспортним засобом, є безпідставними. Як вбачається з матеріалів справи та відомостей ЄДРСР, адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування зазначеної постанови ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2025 залишено без розгляду, яка постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2025 залишена без змін. За таких обставин вказана постанова є чинною та підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Нотаріально посвідчені пояснення свідка ОСОБА_2 не є достатніми для спростування встановлених у справі обставин керування транспортним засобом, оскільки вони не узгоджуються з сукупністю інших доказів, досліджених судом.

Посилання апелянта на те, що йому не було забезпечено право на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними. Чинним законодавством не передбачено обов`язкової участі захисника під час проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення. Відсутність адвоката не позбавляла ОСОБА_1 можливості виконати вимогу пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та пройти огляд на стан сп`яніння та не виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд доходить висновку, що вимога працівника поліції про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння була законною, а відмова від її виконання утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від відсутності фіксації моменту безпосереднього руху транспортного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Могильницького Віктора Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 19 серпня 2025 року, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич