Справа № 585/470/26
Номер провадження 3/585/164/26
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Г.О.Цвєлодуб, розглянувши матеріали, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , не є особою, звільненою від сплати судового збору, -

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.01.2026 року серії ВАД № 776675, 26.01.2026 року гр. ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: в ході обстеження житлово- побутових умов проживання у будинку було брудно, на підлозі сміття, посуд брудний, речі розкидані, чим порушив вимоги ст.. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст.. 150 Сімейного кодексу України.

У діях ОСОБА_1 , на думку автора протоколу, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. В протоколі про адміністративне правопорушення просив справу розглянути без його участі.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 184 КУпАП,не відноситься до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, вивчивши зміст протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення за статтею 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Зі змісту положень ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

До обов`язкового складу об`єктивної сторони невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей входить ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, подання служби у справах дітей Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області від 26.01.2026 року, адресованого Роменському РВП ГУНП в Сумській області з проханням притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та письмові пояснення ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що порушення було виявлено в ході обстеження житлово-побутових умов проживання.

Разом з тим до матеріалів справи не додано акту обстеження сім`ї, складеного уповноваженим органом, в якому зафіксовано факт ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, суду не надано беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння особою адміністративного правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)». Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Таким чином суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведене, суд позбавлений можливості встановити вину у вчинені ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки суду не надано доказів на її підтвердження, тому за таких обставин справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 12-13, 51, 184, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку із не встановленням в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ