ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/7087/25 Головуючий суддя І інстанції Феленко Ю. В.
Провадження № 33/818/663/26 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається о адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Немишлянського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 03.10.2025 року о 23:32 год. у м. Харкові по Салтівському шосе, 242 км., в районі буд. 9А, керував транспортним засобом «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місті зупинки із застосуванням газоаналізатора «Драгер». Результат огляду 1,26 проміле.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що суд розглянув справу поверхнево та формально з істотними порушеннями судового розгляду. Вказував, що він не висловлював свою згоду з результатами алкотестеру. Вказував, що працівники поліції діяли незаконно, в тому числі, не направили його на огляд до медичної установи. Поряд з цим вказував, що його було зупинено одним поліцейським, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності винесено другим поліцейським, а протокол про адміністративне правопорушення складено третім поліцейським.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, результат огляду з використанням газоаналізатору Драгер, акту огляду водія на стан сп`яніння; а також на відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що 03.10.2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер». Результат огляду становить 1,26 проміле.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі. Факт ознайомлення ОСОБА_1 з відомостями цього протоколу також підтверджується відомостями відеозапису, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що працівники поліції роз`яснили останньому його зміст, а ОСОБА_1 відмовився від йог підпису.

Відповідно до положень ст. 267 КУпАП, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання проведення службової перевірки, не звертався до суду в порядку КАС України із скаргами на дії чи бездіяльність працівників поліції, а також не звертався із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто вбачається, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження дій працівників поліції під час проведення огляду та під час складення протоколу стосовно нього.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу, а також відсутність будь-яких рішень уповноважених органів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та можуть бути враховані у якості доказу.

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки результату огляду газоаналізатору Драгер (арк. 4) вочевидь вбачається, що 03.10.2025 року об 23:59 год. у видихаємому повітрі ОСОБА_1 містився алкоголь у кількості 1,26 проміле, що поза розумним сумнівом свідчить про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З такими відомостями результату огляду ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у роздруківці газоаналізатору та відомості відеозапису.

Крім того, з відомостей акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. 6) вбачається, що ОСОБА_1 був згоден з результатом проведеного огляду, про зо свідчить йог власноручний підпис у графі акту «З результатами згоден».

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься відеозапис подій, які відбувались 03.10.2025 року за участю ОСОБА_1 , які були зафіксовані на бодікамеру працівників поліції (акр. 3).

Відповідно до відомостей цього відеозапису вбачається, що працівники поліції рухаючись на службовому автомобілі зупинили автомобіль «Тойота», під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім, працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, в тому числі запах алкоголю з порожнини рота. Після цього ОСОБА_1 повідомив працівників плції, що він дійсно вживав пиво. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатора Драгер або в закладі охорони здоров`я. Повідомили про відеофіксацію, а також роз`яснили ОСОБА_1 йог права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП. Поряд з цим, з відеозапису вбачається, що працівники поліції надали ОСОБА_1 відповідні докумети щодо газоаналізатору Драгер. Після цього ОСОБА_1 погоився пройти огля на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатору «Драгер» на місці його зупинки. Особисто вибрав мундштук із запропонованих працівниками поліції та особисто його розпакував. Працівник поліції встановив цей мундштук до газоаналізатора та зробив контрольний забір повітря, який виявився негативним. Після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, як коректно необхідно продути газоаналізатор, та останній пройшов огляд, результат виявився позитивним, а саме 1,26 проміле.

Належить врахувати, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатору Драгер, ОСОБА_1 не заперечував цього результату, особисто підписував результат огляду та акт огляду, а також не просив відвезти його до медичного закладу для проведення медичного огляду, що вочевидь спростовує апеляційні твердження ОСОБА_1 про те, що він був незгоден з результатом огляду.

Крім того, з відомостей відеозапису вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 поряд з ним перебувало три працівника поліції, в тому числі, ОСОБА_2 , яка саме і складала протокол стосовно ОСОБА_1

Такі відомості свідчать про те, що працівник поліції особисто вивив у ОСОБА_1 , ознаки сп`яніння, був присутній під час проведення його огляду, а тому у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо законності складення цим працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до відомостей зобов`язання (арк. 8) вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався не сідати за кермо транспортного засобу до повного протверезіння та зникнення ознак сп`яніння.

Отже, такі відомості цього зобов`язання вочевидь свідчать про те, що ОСОБА_1 не заперечував працівникам поліції щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння та особисто надав ці зобов`язання.

Поряд з цим, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 9) вбачається, що 03.10.2025 року під час патрулювання за адресою м. Харків, вул. Салтівське шосе, 242 за порушення ПДР було зупинено автомобіль «Тойота» під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Було проведено огляд на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою газоаналізатору Драгер результат 1,26 проміле. Водій з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння погодився. Автомобіль залишився на місці зупинки, припаркований без порушень ПДР, водій відсторонений від керування транспортним засобом.

Враховуючи, що дії працівників поліції у будь-який спосіб не оскаржувались, а відомості які зафіксовані на відеозаписі об`єктивно узгоджуються з відомостями, які зафіксовані у цьому рапорті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про їх об`єктивність та вважає, що вони можуть бути використані як доказ у цій справі.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівники поліції дотримались порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналізуючи вимоги цієї статті об`єктивно вбачається, що працівники поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння зобов`язані доставити водія для проведення медичного огляду до медичного закладу лише у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці йог зупинки, або у разі незгоди з результатом проведеного огляду.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував результат проведеного огляду, а тому твердження апелянта про те, що працівники поліції не провели його огляд у медичному закладі є необґрунтованими. Зокрема, такий огляд проводиться лише зі згоди особи, яку мають оглянути, а ОСОБА_1 не виявляв бажання щодо проведення його огляду у медичному закладі, а працівники поліції, в свою чергу, неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 про існування у нього такої процесуальної можливості.

Крім того, інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачає проведення досліджень лікарем-наркологом без згоди на проведення такого огляду безпосередньо особою, яка має пройти огляд.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Немишлянського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков