справа № 566/1778/25
провадження 3/566/94/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Лободзінський А.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону №3 з обслуговування Дубенського району Полку патрульної поліції УПП в Рівненській області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України жителя: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №500145 від 01 листопада 2025 року, ОСОБА_1 01 листопада 2025 року о 10 год. 51 хв. по вул.Незалежності,46 с.Бокійма Дубенського району Рівненської області, керував низько швидкісним легким електричним транспортним засобом марки «Billgeri», без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alkotest dragger 0566» та від проведення такого огляду в медичному закладі, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушенні визнав частково, пояснив, що погоджується з тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак зазначив, що керував електровелосипедом марки «Billgeri», який не є механічним транспортним засобом, для керування яким не потрібні посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лейковський М.П. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та просив закрити справу з наведених у письмовому клопотанні підстав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами ст. ст. 7, 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та дотриманням принципу забезпечення законності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК України, ч. 6 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 ПДР України. Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у ст.ст. 286, 287, 289, 290 КК, ст.ст. 121, 122, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Так, згідно п 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З формулювання визначення понять «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» вбачається, що різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, і може належати до категорії А1 це транспортний засіб, який має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер або електровелосипед можливо прирівняти до такого лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Судом встановлено, ОСОБА_1 01.11.2025 року о 10.51 год. по вул.Незалежності,46 в с.Бокійма Дубенського району Рівненської області, керував електровелосипедом марки «Billgeri», б/н, де і був зупинений працівниками поліції.

Як вбачається з технічної характеристики, електровелосипед марки «Billgeri», це двохколісний транспортний засіб, який використовує педалі та електродвигун. Як джерело живлення в електровелосипеді використовується електричний акумулятор. Так, електровелосипед марки «Billgeri», б/н, яким керував ОСОБА_1 , має потужність електродвигуна 500 Вт. (а.с.30)

Таким чином, з огляду на технічні параметри електровелосипеда, зокрема потужність двигуна 500 Вт (0,5 кВт), яка є значно нижчою від потужності електродвигуна для мопедів чи мотоциклів (3-4 кВт), його не можна віднести до жодної з категорій транспортних засобів, у тому числі механічних, для керування якими потрібне водійське посвідчення відповідної категорії, постановка на облік та реєстрація (перереєстрація) в сервісному центрі МВС. Отже, враховуючи відсутність визначення «електровелосипед» у ПДР суд вважає, що електровелосипед марки «Billgeri», потужністю 500 Вт не може прирівнюватись до транспортного засобу, на водіїв яких поширюються обов`язки, передбачені п.2.5 ПДР.

Відтак, доводи ОСОБА_1 та його адвоката Лейковського М.П., що даний електровелосипед не відноситься до категорії механічних транспортних засобів, грунтуються на нормах чинного законодавства та судом приймаються до уваги при вирішенні справи.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП є водій транспортного засобу, але не будь-якого.

Оскільки електровелосипед марки «Billgeri» - це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до транспортних засобів, перелік яких визначений п.2.13 ПДР, то вимоги, які встановлені для водіїв таких транспортних засобів, не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 , як суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю через відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 283-285, 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області, який виніс постанову.

Суддя А.С.Лободзінський