Справа № 755/1313/26
Провадження №: 3/755/840/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2026 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого начальником відділення призову в ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-?? КпАП України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних сил України на організацію і штати мирного часу.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на сьогодні оголошене не було.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №2 від 01.01.2024 ОСОБА_1 - військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера штабу танкового батальйону в/ч НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби у лавах Збройних сил України на військовослужбовців розповсюджується дія військових Статутів Збройних сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини. Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 (надалі - Інструкція).

Водночас, у порушення вимог законодавства, військовослужбовець ОСОБА_1 , знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків та вимоги законодавства з військової служби, допустив порушення правил поводження зі зброєю, вчинене в умовах особливого періоду, при наступних обставинах.

Так, за військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період молодшим лейтенантом ОСОБА_1 закріплено особисту штатну табельну вогнепальну зброю офіцера - пістолет ИМ НС № НОМЕР_3 калібру 9*18 мм 1988 року випуску, видано 29.01.2024 року відповідно до накладної № 503 с/3262м.

21.10.2024, близько 11 год., лейтенант ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, перебуваючи у щорічній відпустці, знаходячись за адресою по АДРЕСА_3 під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_2 , з власної необережності, не маючи умислу на застосування зброї, здійснив постріл в землю з особистої штатної табельної вогнепальної зброї офіцера - пістолета ПМ.

Отже, офіцер штабу танкового батальйону в/ч НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_1 , в порушення вимог статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, статей 16, 144 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, пункту 14 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 (у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 № 569), в умовах особливого періоду, 21.10.2024, приблизно об 11 год., перебуваючи у відпустці, знаходячись поза межами розташування військової частини НОМЕР_2 , (яка дислокувалася за адресою АДРЕСА_4 ), перебуваючи за адресою по АДРЕСА_3 , порушив правила поводження зі зброєю, що становить підвищену небезпеку для оточення, щодо заборони мати при собі стрілецьку зброю під час відвідування громадських місць, якщо перебування в них не пов?язане з несенням служби, у тому числі зберігання поза розташуванням військової частини стрілецької зброї, крім того, внаслідок чого з власної необережності, не маючи умислу на застосування зброї, допустив здійснення пострілу з штатного пістолету ПМ НС № НОМЕР_3 калібру 9*18 мм, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-?? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав заяву у якій указав, що вину визнає та просить розстрочити виплату, оскільки розмір штрафу є для нього занадто великим для сплати його одним платежем.

Прокурор у судове засідання не з?явився.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст.252 КпАП України, дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив правила поводження із зброєю в умовах особливого періоду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-?? КпАП України.

24.12.2025 року постановою старшого слідчого Дніпровського управління Національної поліції Головного управління національної поліції у м. Києві Фіщука С.С. кримінальне провадження №0001495 від 21.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - закрито, к зв?язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Копію матеріалів стосовно ОСОБА_1 направити до відділу превенції Дніпровського управління Національної поліції Головного управління національної поліції у м. Києві, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, ч.11 ст.38 КпАП України передбачено, що разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Нормами ст.245 КпАП України передбачено ряд завдань серед яких є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст.33, 252 КпАП України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, також враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виплати, то відповідно до ст.301 КпАП України, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Суд, враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , а також розміру штрафу, який є достатньо великим в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, дійшов висновку, що сплата штрафу одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар, тому на підставі ч.2 ст.301 КпАП України, застосовує відстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу із виплатами суми штрафу певними частинами строком на п`ять місяців.

Згідно ст.303 КпАП України у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Крім того, згідно ст.40-? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року /зі змінами і доповненнями/.

Також, ч.1 ст.307 КпАП України передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України /ст.308 КпАП України/.

Керуючись ст.ст.33, 40-?, ч.2 ст.172-??, 252, 283-285, 289, 291, 294, 307, 308 КпАП України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-?? КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, на користь держави.

Відстрочити виконання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 гривень на п?ять місяців, із сплатою щомісячно рівними частинами /по 3 400 гривень кожного місяця/, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Згідно з ч.1 ст.307 КпАП України штраф має бути сплачено протягом п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КпАП України, відповідно до ст.308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 665 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Андрій КУРИЛО