ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2489/26
провадження № 3/753/1403/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 06 лютого 2026 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 20 січня 2026 року № 371, ОСОБА_1 як ФОП, вчинила правопорушення щодо встановлення порядку проведення розрахунків за товари (послуги), а саме: при проведені контрольної розрахункової операції РРО та/або ПРРО не застосовувався відповідний розрахунковий документ не був виданий (РРО та/або ПРРО) чим порушено ч. 1 п. 2. ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями, тим самим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 09 лютого 2026 року, ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення була повідомлена належним чином, завчасно до початку судового розгляду, за допомогою SMS-повідомлення. При цьому в протоклі вказала, що просить розглядати справу за її відсутності.

Отже, розгляд справи відбувся у призначений день та час за відсутності ОСОБА_1 , участь якої також з огляду на положення ч. 3 ст. 268 КУпАП не визнана законодавцем обов`язковою.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила порушення порядку проведення розрахунків, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 20 січня 2026 року, складений стосовно ОСОБА_1 ; акт фактичної перевірки від 20 січня 2026 року; копії документів ОСОБА_1 .

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушниці, ступеню її вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, у розмірі передбаченому цією санкцією, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 155-1, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО