Справа № 139/43/26
Провадження № 3/139/14/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Ліщина Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у тексті - КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , працюючої у ФГ «Велес Віта» доглядальницею за тваринами, громадянки України,

У С Т А Н О В И В:

29.01.2026 з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, у тому числі за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до статті 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, у тому числі ч. 1 ст. 184 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те посадовою особою, а справа підвідомча Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748962, складеного 16.01.2026 за адресою: Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, с. Дружба, вул. Київська, буд. 74 інспектором СЮП ВВГ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, капітаном поліції Тихолазом А.А., гр. ОСОБА_1 ухилилася від покладених на неї ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення здобуття освіти своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який упродовж навчального періоду 2025 - 2026 років без поважних причин пропустив 42 навчальні дні, що підтверджується листом дирекції ліцею с. Рівне. За таких обставин матір`ю не вживалось відповідних заходів для забезпечення відвідування навчального закладу. Тобто своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала і щиро розкаялася; зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748962 від 16.01.2026 обставини підтвердила. Суду пояснила, що із-за підліткового віку син втратив інтерес до навчання, тому не хотів відвідувати школу. Після складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення батьки провели з сином виховні заходи, в результаті яких він систематично приймає участь у навчальному процесі в школі. ОСОБА_1 зобов`язалась в подальшому дотримуватись закону та належним чином виконувати батьківські обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як мати неповнолітньої дитини вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, за що повинна нести встановлену законом відповідальність, оскільки ухилилася від виконання передбаченого ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язку щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, в результаті чого її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не відвідував Ліцей с. Рівне Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області, а саме пропустив 42 з 80 навчальних днів.

Факт ухилення ОСОБА_1 від батьківського обов`язку щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти підтверджується обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748962 від 16.01.2026 (а. с. 1); поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 2, 3); листом Ліцею с. Рівне Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області» № 137 від 26.12.2025, адресованим начальнику СПД № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області (а. с. 4).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 (а. с. 6) та витягом з Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (портал Дія) щодо актового запису про шлюб (а. с. 15) підтверджується, що його матір`ю є ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» заклад освіти, що забезпечує здобуття повної загальної середньої освіти (далі - заклад освіти), - заклад загальної середньої освіти або заклад професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти, що провадить освітню діяльність на певному рівні (рівнях) повної загальної середньої освіти.

Тобто навчальний заклад, у якому навчається син ОСОБА_1 , є закладом, що забезпечує здобуття повної загальної середньої освіти.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , передбаченою ст. 34 КУпАП, суддя визнає її щире розкаяння у вчиненому адміністративному правопорушенні. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.

Беручи до уваги наведене, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушниці, ступінь вини і її визнання ОСОБА_1 , наявність пом`якшуючої вину обставини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка визнала свою вину, з викладеними в протоколі обставинами погодилась, щиро розкаялась, зобов`язалась в подальшому дотримуватись закону та належним чином виконувати батьківські обов`язки, беручи до уваги, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше, суд приходить до висновку, що можливим та правильним є призначення їй покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження. Такий вид та розмір адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для попередження скоєння нових адміністративних правопорушень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 для працездатних осіб установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328 гривень.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з цим з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184 КУпАП, ст. ст. 1, 8, 9, 23, 26, 33, 40-1, 221, 248, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 287, 289, 294, 307, 308 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя Тарас ЛІЩИНА