ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 рокуселище ПетровеСправа № 941/48/26
Провадження № 3/941/79/26

Суддя Петрівського районного суду Кіровоградської області Больбот А. Ю., за участі адвоката Вацюка М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючого електрогазозварювальником у ПрАТ «ЦГЗК»,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що 03.01.2026 о 07 год. 03 хв. в с. Олександро-Мар`ївка Олександрійського району Кіровоградської області, водій керував автомобілем «ФОРД ЕСКОРТ», н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення ступеню алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 зі згоди водія, результат продувки 0,82 ‰, чим порушив вимоги п.2.9.А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вацюк М.В. у судовому засіданні заявив та подав до суду письмове клопотання про закриття провадження по справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав до суду пояснення на протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у яких заперечив обставини викладені у протоколі, також прохав розглядати справу без його участі та за участю його адвоката Вацюка М.В., підтримав клопотання свого захисника про закриття провадження по справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином об`єктивна сторона даного правопорушення включає в себе три складові:

керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

передачі керування;

відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та перебувати в стані сп`яніння та (або) відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Крім того, в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду № 404/4467/16-а від 20.02.19 року зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу».

В той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом 03.01.2026 о 07 год. 03 хв.

Так, відеофайл 0000000__0004, що міститься на DVD-диску, який доданий до матеріалів справи відтворює подію 03.01.2026 року з 07 години 02 хвилини 18 секунд до 07 години 11 хвилин 09 секунд, однак він не фіксує факту керування автомобілем ОСОБА_1 , оскільки на початку відеозапису автомобіль на відеозаписі взагалі не фіксується.

Другий по часу відеозапис відеофайл 0000000__0005, що міститься на DVD-диску, що доданий до матеріалів справи відтворює подію 03.01.2026 року з 07 години 12 хвилин 18 секунди до 07 години 27 хвилин 18 секунд та взагалі не містить спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , за винятком запитання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння.

Третій по часу відеозапис відеофайл 0000000__0006, що міститься на DVD-диску, що доданий до матеріалів справи відтворює подію 03.01.2026 року з 07 години 12 хвилин 18 секунди до 07 години 27 хвилин 18 секунд. В період відтворення відеозапису з 04 хвилини 55 секунд до 07 хвилин 05 секунд проводиться огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, при цьому в період часу відтворення відеозапису з 5 хвилин 50 секунд до 5 хвилини 56 секунд фіксується, що ОСОБА_1 перебуває в пристебнутих до руки кайданках. Після закінчення огляду на стан сп`яніння на 7 хвилині 10 секунд він заявляє, що він не керував автомобілем, та протягом періоду з 8 хвилини 20 секунд по 9 хвилину 20 секунд ще декілька разів заявляє, що він не був за кермом, та просить показати відеозапис, який підтверджує його керування, однак поліцейські не реагують на його вимогу.

Четвертий (останній) наявний в матеріалах відеозапис відеофайл 0000000__0001, що міститься на DVD-диску, що доданий до матеріалів справи відтворює подію 03.01.2026 року з 09 години 30 хвилин 20 секунди до 09 години 33 хвилин 40 секунд в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , де поліцейський оголошує ОСОБА_1 протокол та просить підписати його. На 25 секунді відтворення відеозапису ОСОБА_1 зазначає, що він не був за кермом, що повторює також на першій хвилині 50 секунд відтворення відеозапису, а в період відтворення відеозапису з 2 хвилини 20 секунд до 3 хвилини 15 секунд ОСОБА_1 власноручно пише у протоколі, що він відмовляється підписувати протокол бо не був за кермом, а був пасажиром.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 542093 від 03.01.2026 року, складений відносно ОСОБА_1 , сам по собі не є головним доказом події правопорушення.

Частиною 1 ст.254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні буди перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 542093 від 03.01.2026 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки фактичні обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення.

Так, наявний в матеріалах Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 складений в порушення вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735 (далі Інструкція):

в графі «назва, номер спеціального технічного засобу» акту огляду зазначено, що огляд проведений за допомогою «Драгер 6820», що не відповідає назві законодавчо врегульованого засобу вимірювання техніки, а саме назві спеціального технічного засобу «Газоаналізатор Alcotest 6820», в акті не зазначено номер спеціального технічного засобу, яким проводився огляд, що унеможливлює його ідентифікацію;

в графі «З результатами згоден» відсутній підпис особи, стосовно якої проводився огляд, та запис про відмову від підпису, як передбачено формою бланку акту.

Перший по часу відеозапис 0000000__0004, що міститься на DVD-диску відтворює подію 03.01.2026 з 07 години 02 хвилини 18 секунд до 07 години 11 хвилини 09 секунд, однак він не фіксує факту керування автомобілем ОСОБА_1 .

Відеозапис події не є безперервним: між відео файлом 0000000__0004 та відео файлом 0000000__0005 мається перерва у записі у період з 07 голини 11 хвилин 09 секунд до 07 години 12 хвилин 18 секунд, а між відеофайлом 0000000__0006 та відеофайлом 0000000__0001 мається перерва у записі у період з 07 години 39 хвилин 37 секунд до 09 години 30 хвилин 20 секунд (протягом майже 2 годин).

Додані до матеріалів справи копії Журналу обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації та Журналу обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи технічних приладів і технічних засобів фото-і кінозйомки, відеозапису не посвідчені у встановленому законом порядку (не зазначено посаду особи, яка їх посвідчила, дату посвідчення, та не підтверджено повноваження особи яка посвідчила копії).

При цьому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до частин 2, 3 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 та «Малофеева проти Росії» від 30.05.2013 р., заява № 36673/04).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 03.01.2026 о 07 год. 03 хв. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не надано, та особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не виконано вимоги ст.ст.251, 254, 256, 266 КУпАП, її висновок є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

А отже особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведено факт неправомірності відмови проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Оцінюючі у сукупності усі фактичні обставини даної справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, оскільки вина останнього не підтверджується в повній мірі доказами, доданими до матеріалів справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя А.Ю. Больбот