ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.5 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 09.12.2025 о 10:47:00 в м. Житомирі по вул. Л. Українки,27 ОСОБА_1 керував т/з будучи позбавленим права керування транспортними засобами, порушення вчинено повторно протягом року 17.03.2025, чим порушив п.2.1 ПДР.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Направив до суду клопотання про розгляд справи по суті, а не по формі, зазначивши, що суд зобов`язаний захистити людину. Повідомити його письмово про результати розгляду та прийняте процесуальне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 268 КУпАП уачсть особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ за ст. 126 КУпАП не є обов`язковою. З огляду на наведене, суд розглядає справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, відеоазписи з відеореєстратора та нагрудної камери, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора патрульний автомобіль рухається по вул. Покровській в правій смузі дороги, в лівій смузі також рухається автомобіль, обидва автомобіля зупинилися на заборонений сигнал світлофору, у зустрічному напрямку в лівій смузі перед світлофором на заборонений сигнал світлофора також зупинився автомобіль, при цьому у вказаному автомобілі включений показчик лівого повороту. При загорянні дозволеного сигналу світлофора, поліцейський автомобіль здійснив маневр повороту праворуч, автомобіль який перебував з ним в попутному напрямку почав рух прямо, а автомобіль в зустрічному напрямку пропустив автомобль, який рухався прямо і здійснив маневр повороту ліворуч та продовжив рух. Поліцейський автомобіль зупинився, пропустив проїзд вказаного автомобіля і в подальшому подав сигнал проблисковими маячками про зупинку, яку водій виконав негайно.

За змістом рапорта поліцейського, долученого до справи, вбачається, що поліцейським помічено рух т/з DAEWOO номерний знак НОМЕР_2 , поведінка водія якого викликала обгрунтовану підозру щодо можливих порушень. Під час здійснення маневру повороту ліворуч з вул. Покровської на вул. Л. Українки, після встановлення візуального контакту зі службовим автомобілем поліцейських, водій раптово та безпідставно зменшив швидкість, подібна поведінка могла свідчити про нервовість водія, бажання уникнути поліцейського контролю або приховати можливі протиправні дії.

В розумінні КУпАП рапорт поліцейського не є джерелом доказів, а несе в собі лише інформацію, яка підлягає перевірці та надання в подальшому суду саме доказів.

Матеріали справи не містять доказів про те, що водій ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, оскільки відсутні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за відповідними статтями КУпАП. Крім того, відеозапис не містить доказів про те, що водієм було порушено ПДР.

Після зупинки т/з, відеозапис не містить даних про те, що поліцейський повідомив водієві підстави зупинки. У свою чергу ОСОБА_1 протягом всього відеоазпису вимагає повідомити причину зупинки і правові підстави у пред`явленні ним документів.

Викладені у рапорті поліцейського підстави зупинки т/з, під керуванням ОСОБА_1 , є надуманими, та такими, що не грунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 порушував ПДР, у зв`зку з цим поліцейські не мали права його зупиняти та перевіряти документи.

Та обставина, що ОСОБА_1 був позбавлений права керувати транспортними засобами та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.4 КУпАП України не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності у даному провадженні, оскільки судом встановлено вищевказані обставини.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 126 ч.5 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко