КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/1353/2026
ПОСТАНОВА

11 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2025 року в складі судді Ткаченко М.О. в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

09.01.2026 ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2025 року подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбувся без участі останнього, про що зазначено в оскаржуваній постанові, а також те, що з текстом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомився та отримав її копію 30.12.2025, тому останнім днем подачі апеляційної скарги можна вважати 09.01.2026.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» (Osman v. Тhe United Kingdom) та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

Процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями Глави 24 КУпАП.

Порядок перегляду постанови судді у справах про адміністративне правопорушення регулюється положеннями статті 294 КУпАП, частиною другою якої визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 22.12.2025 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву, в якій повністю визнав провину у вчиненні адміністративного правопорушення, просив розглянути справу в його відсутність. Вказане підтверджується заявою ОСОБА_1 від 22.12.2025 (а.с. 40).

Тобто ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд даної справи та прийняття судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що оскаржувана постанова була прийнята судом 22.12.2025 та забезпечено надання загального доступу в ЄДРСР 26.12.2025.

В матеріалах справи також наявна розписка про те, що ОСОБА_1 30.12.2025 отримав копію оскаржуваної постанови (а.с. 45).

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу лише 09.01.2026 та просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст постанови він отримав 30.12.2025 наручно, звернувшись до суду першої інстанції, про що свідчить розписка (а.с. 45).

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не навів поважних причин, з яких він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Доводи клопотання про поновлення строку на оскарження постанову суду першої інстанції про те, що з текстом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомився та отримав її копію 30.12.2025, тому останнім днем подачі апеляційної скарги можна вважати 09.01.2026, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з огляду на положення ст. 294 КУпАП.

Враховуючи відсутність доказів існування істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 294 КУпАП підлягає поверненню особі, що її подала.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, що її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк