КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року

справа № 358/312/25

провадження № 33/824/808/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Ковальського Віталія Валентиновича на постанову Богуславського районного суду Киїсвької області від 02 грудня 2025 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Богуславського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - Ковальський Віталій Валентинович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування вимог зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та вказала, що про випадки нібито «Булінгу» 25.11.2024 та 27.11.2024 року, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, їй не було відомо, оскільки ні батьки, ні дитина, а ні бабуся ОСОБА_2 не звертались з усними чи письмовими заявами до керівництва ліцею.

Свідок ОСОБА_2 підтвердила покази ОСОБА_1 і показала, що з приводу булінгу стосовно її внучки ОСОБА_3 25.11.2024 та 27.11.2024 року вона не повідомляла ні класного керівника, ні керівництво школи, оскільки самостійно зверталась безпосередньо з заявами до відділення поліції для проведення відповідної перевірки.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 - Ковальський В.В. доводи зазначені в апеляційній скарзі підтримав та просив постанову районного суду скасувати та прийняти нову, в якій закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що факт булінгу (цькування) тривожна тенденція, особливо для сучасного дитячого і молодіжного середовища. Вирішальна роль у протидії насильства і булінгу належить педагогам. Проте впоратися з цією проблемою вони можуть тільки завдяки системному підходу та підтримки керівництва школи, батьків, представників місцевих органів влади та громадських організацій, а також із залученням та участі дітей та молоді.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до статті 1 Конвенції про права дитини дитиною є кожна людська істота до досягнення нею 18-річного віку, якщо за законом, що застосовується до цієї особи, вона не досягне повноліття раніше.

Нормами ч. 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, встановлюється, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом статті 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинених нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно з п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Частиною 1 ст. 173-4 КУпАП, встановлено, що булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Диспозицією ч. 3 ст. 173-4КУпАП встановлено, що діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

Диспозицією ч. 4 ст. 173-4КУпАП встановлено, що діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин.

Диспозицією ч. 5 ст. 173-4КУпАП встановлено, що неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням до двадцяти процентів заробітку.

Так, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 638767 від 19 лютого 2025 року, зазначено, що 25.11.2024 та 27.11.2024 ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ОЗО Богуславський академічний ліцей № 1 Богуславської міської ради Київської області, не повідомила уповноважені підрозділи органів національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу, а саме: про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , систематично здійснювали булінг, що полягав у приниженні честі та гідності, психічному насильству неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за допомогою словесних висловлювань та образ, що могли заподіяти шкоду психічному здоров`ю.

Дані зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення повністю доведені наступними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 638767 від 19.02.2025 р., який складений у максимальній відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення та підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримала - ОСОБА_1 ) (а.с. 4);

- копією наказу Соціально-гуманітарного управління Виконавчого комітету Богуславської міської ради № 115-К/ТР від 01.07.2024 про призначення ОСОБА_1 на посаду директора опорного закладу освіти Богуславський академічний ліцей № 1 Богуславської міської ради Київської області з 08.07.2024 по 08 липня 2026 року на умовах контракту як таку, що стала переможцем конкурсу (а.с.8);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.02.2025 в якій зазначено, що вона перебуває на посаді директора ОЗО БАЛ № 1 з 08.08.2024, між учнями школи, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_10 є конфлікти. 25.11.2024 до неї зателефонувала заступник з виховної роботи ОСОБА_11 та повідомила про те, що на уроці мистецтво, учнями 8-Г класу було розмальовано куртку, яка належить ОСОБА_12 , однак хто це зробив вона не знала. 26.11.2024 коли вони почали розбиратися в ситуації, то стало відомо, що зробив це ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Далі, намагаючись врегулювати даний конфлікт було повідомлено батькам дітей про дану подію. Однак до поліції не звертались. Коли в школі зібралися вказані особи, а саме ОСОБА_4 , бабуся ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , у цей момент ОСОБА_8 вибачився перед ОСОБА_14 , вона прийняла вибачення, а ОСОБА_4 не хотіла вибачатися та почала кричати що поріже собі вени, з даного приводу було викликано поліцію для того, щоб заспокоїти ОСОБА_15 27.11.2024 до неї зателефонувала директор «Оберігу» та сказала, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 розбили скло вчителю математики ОСОБА_16 та про те, що зараз в ней знаходиться бабуся ОСОБА_10 - ОСОБА_2 . В ході розмови ОСОБА_17 (директор «Оберігу» сказала що тільки що (18.00) зателефонували до ОСОБА_2 й сказали, що ОСОБА_18 побили й вона піде писати заяву до поліції. Наступного дня, а саме 28.11.2024 коли вони почали з`ясовувати обставини побиття вияснилося, що ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 методом обману вивели ОСОБА_18 з будинку й побили. Факт мав місце 27.11.2024 близько 18.00. 29.11.2024 було зібрано вищевказаних осіб разом з дітьми про що складено два протоколи бесід. До поліції не повідомили, бо ОСОБА_2 сказала, що вже це зробила. Факт булінгу на комісії не розглядався» (а.с.9);

- письмовими поясненнями ОСОБА_20 із яких вбачається, що остання працює соціальним педагогом у ОЗО «Богуславський академічний ліцей № 1», яка повідомила, що їй 26.11.2024 стало відомо про те, що 25.11.2024 учні навчального закладу, а саме ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 помалювали куртку ОСОБА_10 під час уроку мистецтво. Про цей факт керівництвом школи було повідомлено батьків учнів, які є учасниками події, та з тими хто прийшов було проведено бесіди й скликано нараду для того, щоб вирішити, що далі робити. За результатами бесіди було вирішено перевести ОСОБА_5 до 8-А класу. 27.11.2024 до неї підійшла вихованець закладу «Оберіг» ОСОБА_23 та повідомила, що їй від ОСОБА_4 стало відомо, що через переведення ОСОБА_5 до іншого класу вона збирає людей, щоб побити ОСОБА_18 , або спалити волосся. 28.11.2024 хтось в школі її повідомив, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_24 та ОСОБА_19 27.11.2024 близько 18.00 побили та підпалювали волосся ОСОБА_10 , про що 29.11.2024 було скликано учасників події та керівництво школи й складено протоколи бесід про дану подію», (а.с.10);

- письмовими поясненнями ОСОБА_25 з яких вбачається, що вона перебуває на посаді педагога організатора ОЗО Богуславський академічний ліцей № 1 та є класним керівником 8-Г класу, я кому навчається ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 . Знає, що у вказаних осіб відносно ОСОБА_10 є неприязненні стосунки, а саме 25.11.2024 вказані особи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на уроці «мистецтво» розмалювали куртку ОСОБА_10 , про що було повідомлено керівництво навчального закладу. Також їй було відомо, що 27.11.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 близько 18.00 год. здійснили побиття ОСОБА_10 та 29.11.2024 було зібрано комісію в школі та складено два протоколи бесід. 26.11.2024 під час бесіди з дітьми стосовно розмальованої куртки було викликано працівників поліції за фактом поведінки ОСОБА_4 » (а.с. 11);

- протоколом бесіди від 29.11.2024, де були присутні ОСОБА_1 директор ОЗО БАЛ № 1, ОСОБА_11 , заступник директора, ОСОБА_20 соціальний педагог, ОСОБА_26 класний керівник 8-Г класу, ОСОБА_27 директор КОЦСПРД «Оберіг», ОСОБА_2 бабуся ОСОБА_10 , учениці 8Г класу, де слухали ОСОБА_2 , яка повідомила, що її внучку ОСОБА_18 , 27.11.24 у вечірній час було побито біля її будинку ученицею 8Г класу ОСОБА_28 , ученицею 8А класу ОСОБА_29 та учнем 8Г класу ОСОБА_30 . Ухвалено рішення серед іншого у разі надходження запиту від офіційних представників ОСОБА_31 надати допомогу даній учениці у межах компетенції освітнього закладу (а.с. 12-14);

- протоколом бесіди з ОСОБА_28 та батьком ОСОБА_4 від 29.11.2024 з якого вбачається, що слухали ОСОБА_1 директора ОЗО Богуславський академічний ліцей № 1, яка ознайомила ОСОБА_4 із ситуацією, що склалася з ОСОБА_3 за участю його доньки - ОСОБА_4 . За результатами бесіди ухвалили делегувати працівників закладу освіти ОСОБА_11 та ОСОБА_32 супроводжувати батька ОСОБА_33 та саму ученицю до ЦРЛ м.Богуслава для консультації у лікаря психіатра (а.с.15-16).

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано належних доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та які б виключали її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме щодо спростування факту неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівника поліції щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувала, доказів неправомірної поведінки останньої та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровувала, протокол підписаний нею із поясненнями «частково згідна зі змістом адміністративного протоколу».

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя дійшла переконання, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.173-4 КУпАП, оскільки вона в порушення вимог ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту», не повідомила уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадок булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

За таких обставин беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, оскільки докази її вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

Всі інші доводи та заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, які викладено письмово та наведено під час судових засідань, спростовуються наведеними вище матеріали справи.

Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та вказала, що про випадки нібито «булінгу» 25.11.2024 та 27.11.2024 року їй не було відомо, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки суд першої інстанції повно та всебічно дослідив докази та обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 638767 від 19.02.2025 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 - Ковальського В.В. , не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо визнання винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, оскільки відповідно до вказаної норми матеріального права саме неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

Доказів, які б спростовують правильність висновків судді суду першої інстанції апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. За таких обставин, суд апеляційної інстанції залишає постанову судді суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Ковальського Віталія Валентиновича на постанову Богуславського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя