ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 954/1996/25
Номер провадження: 33/819/13/26
Головуючий в суді І інстанції Каневський В.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року місто Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.

при секретарі судового засідання Середюку М.О.,

за участю прокурора Гальченка В.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Крім того з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, що скоєне за наступних обставин.

Так, розпорядженням Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області від 30.09.2021 №356-К, з 01.10.2021 ОСОБА_1 призначено шляхом переведення на рівнозначну посаду адміністратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» селищної ради, та враховано, що вона має 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад.

Наказом начальника відділу «Центр надання адміністративних послуг» Нижньосірогозької селищної ради від 01.03.2022 №9-К встановлено простій з 01.03.2022 до часу припинення чи скасування в Україні військового стану для працівників відділу, у тому числі ОСОБА_1 .

Розпорядженням начальника Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Херсонської області від 20.03.2024 №73, з 01.04.2024 призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 на строк до усунення обставин, що виключають можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану в Україні, при цьому припинивши простій з 31.03.2024 оголошений їй відповідно до наказу начальника селищної військової адміністрації Херсонської області від 30.11.2022 №8 «Про оголошення простою для працівників, посади яких не увійшли до тимчасового штатного розпису виконавчих органів Нижньосірогозької селищної ради».

Розпорядженням начальника Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Херсонської області від 29.11.2024 №234 відновлено дію трудового договору з ОСОБА_1 .

Розпорядженням начальника Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Херсонської області від 02.12.2024 №237 встановлено простій не з вини працівника з 02.12.2024 на період воєнного стану на 30 днів після його припинення чи скасування для ОСОБА_1 так як посада адміністратора не увійшли до тимчасового штатного розпису виконавчих органів селищної ради.

Таким чином, адміністратор відділу «Центр надання адміністративних послуг» Нижньосірогозької селищної ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_1 була зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022, 2023 роки не пізніше 23:59 годин 31.03.2024 включно.

Разом з цим, ОСОБА_1 подала до Реєстру щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік лише 14.11.2024 о 15:56, тобто несвоєчасно.

Разом з цим, ОСОБА_1 подала до Реєстру щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік лише 15.11.2024 о 12:32, тобто несвоєчасно.

Вказані діяння ОСОБА_1 суд кваліфікував за ч.1 ст. 172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28 листопада 2025 року за ч.1 ст.172-6 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що не мала наміру приховувати свій майновий стан та не мала умислу на неподання декларації. Вказує, що наявні правові підстави для відтермінування подання нею декларацій за 2021, 2022 та 2023 роки, а отже у неї відсутнє зобов`язання подати декларацію у встановлений строк.

Звертає увагу, що відповідно до абз.1 п.27 розділу ХІІ «Прикінцеві положення», ч.14 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» має право на відтермінування подання декларації до 90 днів після припинення або скасування воєнного стану, у зв`язку з тим, що член її сім`ї (мати ОСОБА_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 ) перебуває на тимчасово окупованій території. Про наявність у неї такого права зазначено і у відповідних роз`ясненнях НАЗК.

Так, надаючи декларантам право на відтермінування подання декларацій за ч.14 ст.45 Закону, законодавець вжив поняття «члени сім`ї», яке в розумінні Закону є не тільки відмінним від поняття «близькі особи», а й набагато вужчим. Тому декларанти мають право на відтермінування виключно у випадках, якщо інформація про відповідних осіб членів сім`ї та їх активи підлягає відображенню в деклараціях за 2021-2023 роки.

Проте суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам та залишив поза увагою, що протоколи про адміністративні правопорушення за ст.172-6 КУпАП складені стосовно неї безпідставно, оскільки вона має право не подавати декларації за 2021-2023 роки в 90-денний строк з часу виїзду з окупації, а зобов`язана подати не пізніше 90 днів після зміни умов, які дають право на відтермінування, тобто припинення або скасування воєнного стану, визнання дати завершення тимчасової окупації відповідної території, виїзду матері з окупації.

Також судом залишено поза увагою відсутність прямого умислу в її діях, оскільки не мала на меті несвоєчасно подавати декларацію.

Просить врахувати, що не бажала приховувати свої доходи і статки, не ухилялася від декларування, сумлінно виконує свої посадові обов`язки, жодного разу не притягалась до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не має дисциплінарних стягнень, до відповідальності притягається вперше. Зазначає, що для неї юридичні наслідки після притягнення до адміністративної відповідальності будуть надто суворі та несправедливі, оскільки її буде внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, що може в подальшому завадити просуванню по службі, новому працевлаштуванню, а також на 1 рік відтермінує присвоєння чергового рангу та позбавить заохочувальних виплат.

Мотиви суду.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції за результатом аналізу наявних в матеріалах справи доказів прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції зазначив, що вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №112/2025 від 13.08.2025;

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №111/2025 від 13.08.2025;

- інформація про огляд суб`єкта декларування №623490, за яким ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2022 рік 14.11.2024 о 15:56, та за 2023 рік 15.11.2024 о 12:32;

- інформацією про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 ;

- копією розпорядження Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області від 30.09.2021 №356-К, за яким з 01.10.2021 ОСОБА_1 призначено шляхом переведення на рівнозначну посаду адміністратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» селищної ради, та про наявність 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад;

- копією наказу начальника відділу «Центр надання адміністративних послуг» Нижньосірогозької селищної ради від 01.03.2022 №9-К про оголошення простою з 01.03.2022 до часу припинення чи скасування в Україні військового стану для працівників відділу «ЦНАП» Нижньосірогозької селищної ради», у тому числі ОСОБА_1 ;

- копією розпорядження начальника селищної військової адміністрації Херсонської області від 30.11.2022 №8 «Про оголошення простою для працівників, посади яких не увійшли до тимчасового штатного розпису виконавчих органів Нижньосірогозької селищної ради»;

- копією трудової книжки ОСОБА_1 ,

- копією розпорядження начальника Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Херсонської області від 20.03.2024 №73 про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 ;

- копією розпорядження начальника Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Херсонської області від 29.11.2024 №234 про відновлення дії трудового договору з ОСОБА_1 ;

- копією розпорядження начальника Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Херсонської області від 02.12.2024 №237 про встановлення простію не з вини працівника з 02.12.2024 на період воєнного стану на 30 днів після його припинення чи скасування для ОСОБА_1 так як посада адміністратора не увійшли до тимчасового штатного розпису виконавчих органів селищної ради;

- копією витягу з наказу Нижньосірогозької селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області №126 від 22.07.2024 «Про посадові інструкції начальника та працівників відділу «Центр надання адміністративних послуг» Нижньосірогозької селищної ради».

Проаналізувавши вказані докази, належність та допустимість яких стороною захисту не оскаржується, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

За положеннями ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) встановлено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З огляду на зміст вказаних норм, встановлення наявності або відсутності в діях особи складу даного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією можливе лише через призму статтей 3 та 45 ЗУ «Про запобігання корупції», які встановлюють перелік суб`єктів на яких поширюється дія даного закону та обов`язок щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування, є суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією. Відповідно до ст. 1 Закону суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

В ході судового розгляду в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду адміністратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Нижньосірогозької селищної ради Генічеського району Херсонської області, тобто є посадовою особою місцевого самоврядування, а отже є суб`єктом на якого розповсюджується вимога щодо подачі декларації у строки встановлені ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» та як наслідок суб`єктом відповідальності за ст.172-6 КУпАП у разі несвоєчасного подання такої декларації.

Зазначена обставина стороною захисту не оспорюється.

За змістом ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у п. 1, п.п. "а", "в"-"ґ" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Водночас, Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» від 03.03.2022 №2115-ІХ було призупинено, зокрема, компанію декларування в Україні.

Втім, 12.10.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-ІХ, яким відновлено декларування та функції НАЗК.

Вказаним Законом розділ XIII «Прикінцеві положення» ЗУ «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 2-7 відповідно до якого особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст.45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених ч.ч. 7-14 ст. 45 цього Закону). Строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 та 2022 рік становить не пізніше 31.01.2024, а декларації за 2023 рік не пізніше 31 березня 2024 року.

Водночас частиною 10 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування, які перебувають на тимчасово окупованих територіях, перелік яких визначається в установленому законом порядку, зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення чи скасування воєнного стану або визначення дати завершення тимчасової окупації для тимчасово окупованих територій, на яких суб`єкт декларування перебуває.

Відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року перебувала на тимчасово окупованій території та повернулася 15 серпня 2025 року.

Отже, з огляду на викладене ОСОБА_1 на виконання вищенаведених законодавчих норм була зобов`язана в період до 13 листопада 2024 року подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 та 2023 роки.

Водночас, згідно наявної інформації щодо суб`єкта декларування №623490, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2022 рік - 14.11.2024 о 15:56, та за 2023 рік - 15.11.2024 о 12:32, тобто поза межами встановленого законодавством строку.

Ознакою об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вказаною нормою виключається.

Під поважними причинами необхідно розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Відомості про обставини, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 в поданні декларацій у встановлений законом строк у матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведені.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією відносно ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущеного ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, ставити їх під сумнів жодних підстав немає.

Так остання допустила порушення вимог ст.45 Закону, з урахуванням положень п. 2-7 Прикінцевих положень, не подавши відповідну декларацію у встановлені законом строки.

Посилання ОСОБА_1 на те, що її мати перебуває на тимчасово окупованій території, апеляційний суд не вважає такими, що спростовують висновок суду про наявність в її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки відповідно до положень ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 мала обов`язок протягом 90 днів з моменту виїзду з тимчасово окупованої території подати відповідні декларації.

Зі змісту матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції визнала наявність у неї такого обов`язку, не вказувала на наявність у неї підстав для відтермінування подання декларації, водночас зазначила про наявність у неї труднощів у зборі інформації, що необхідна для подання декларації, у тому числі у зв`язку з перебуванням матері на тимчасово окупованій території. Водночас, вказані обставини не є такими, що нівелювали обов`язок ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію. Будь-яких відомостей на підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 під час судового розгляду не надала, у зв`язку із чим суд першої інстанції, проаналізувавши наявні матеріали, прийшов до обґрунтованого висновку щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Надані ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду документи щодо її матері, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки наявні в них відомості не містять чіткої інформації, щодо перебування ОСОБА_2 саме на тимчасово окупованій території.

Твердження ОСОБА_1 про наявність у неї перешкод в отриманні інформації від матері зокрема щодо її доходів, на думку апеляційного суду є непереконливими, оскільки зі змісту наданих ОСОБА_1 копій декларацій вбачається, що останньою у відповідному розділі декларації зазначено «член сім`ї не надав інформацію».

Посилання апелянта на відсутність у ОСОБА_1 умислу є неспроможними, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП - є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так і в необережній формі вини.

Диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП форму вини не визначено та не передбачено наявність негативних наслідків вчиненого правопорушення, тобто вказане правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності, в тому числі через незнання законодавства чи внаслідок недбалості.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, за наявності встановленого факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації та відсутності поважних причин порушення термінів її подання, підстав стверджувати про відсутність в діях останньої складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП немає.

За наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про протилежне не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та не є такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Застосоване судом стосовно ОСОБА_1 стягнення відповідає санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП, є співмірним скоєному правопорушенню та відповідає особі, яка вчинила адміністративне правопорушення та меті визначеній ст.23 КУпАП. Як видно суд першої інстанції врахував відомості про особу ОСОБА_1 , яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 щире розкаяння та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Посилання ОСОБА_1 на можливе внесення відомостей щодо неї до відповідного реєстру не свідчать, що відповідні обставини нестимуть надмірний тягар для ОСОБА_1 , оскільки такі заходи відповідно до ст.59 ЗУ «Про запобігання корупції» є тимчасовими.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду І інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 28 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Коровайко