Справа № 444/5403/25
Провадження № 3/444/240/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , працює водій далекобійник ТОВ «Мавдрик Транс», паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 30.01.2013 року Жовківським РВ ГУМВС у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

за ч. 3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 будучи особою, яку було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 22.12.2025 року о 21 год. 30 хв. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку із донькою дружини ОСОБА_2 , під час якої словесно її ображав, погрожував, нецензурно висловлювався, чим своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру, завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Підстав для відкладення розгляду справи немає.

А тому приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у ньому підтверджується зібраними доказами, зокрема: 1) протоколом серії ВАД №375342 від 22.12.2025 року; 2) рапортом працівника поліції від 22.12.2025 року; 3) письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.12.2025 року; 4) письмовими поясненнями гр. ОСОБА_3 від 22.12.2025 року; 5) копією термінового заборонного припису; 6) формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства рівень небезпеки середній; 7) копією постанови Жовківського районного суду Львівської області від 02.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.3 ст.173-2 КУпАП є правильною, оскільки він вчинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан особи, ставлення до вчиненого.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відсутні.

Санкція ч.3 ст.173-2 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу, або громадські роботи, або адміністративний арешт.

Згідно із ч. 5 ст. 283 КУпАП, постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст. 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, суд не вбачає підстав для направлення його на проходження програми в порядку ст. 39-1 КУпАП.

З урахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, особи порушника, приходжу до переконання, що до правопорушника належить застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, без направлення його на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1КУпАП, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, на правопорушника належить накласти стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2026 рік" становить 3 328, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, ч. 3 ст. 173-2, ст. ст. 280, 283, 284, 307, 308-310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 /одна тисяча двадцять/ грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 30.01.2013 року Жовківським РВ ГУМВС у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено) 665 грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Олещук М. М.