САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/84/26
Провадження №3/726/72/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №557789 від 03.01.2026: «03.01.2026 о 00:57 в місті Чернівцях по вулиці Василя Стефаника, 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 311 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису а саме нагрудний персональний відеореєстратор MOTOROLA VB-400 №476184, №476032. Від керування транспортним засобом відсторонений». Таким чином вказано, що своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та повідомив, що того вечора забирав друзів із святкування, як «тверезий водій». Не заперечив, що трохи не встиг до комендантської години, однак жодних правопорушень не вчинив. Також вказав про те, що з незрозумілих для нього причин поліцейський запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча повідомляв працівникам поліції, що не вживав алкоголь. Зауважив, що підставою для огляду поліцейські назвали запах алкоголю із салону авто, а також не заперечили можливий запах саме від друзів. Оскільки не погоджувався із діям поліцейських та вважав їх безпідставними не пройшов огляд, а відмова була викликана відсутністю у нього ознак сп`яніння та необхідністю проходження огляду. Просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя заслухав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідив матеріали справи, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить такого висновку.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №557789 від 03.01.2026, складеного щодо ОСОБА_1 , останній притягається до адміністративної відповідальності за те, що як особа яка керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На доведеність вини ОСОБА_1 до протоколу долучено:

-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до даних якого поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота поведінка, що не відповідає обстановці. Вказано, що від проходження огляду водій відмовився. Свідки огляду не залучалися, а велася відеофіксація на боді камери поліцейських №476032 та №476184;

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписане 03.01.2026 о 01:08, що свідчить про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичних огляд на стан алкогольного сп`яніння у ЧОНД м. Чернівці;

-Довідку УПП в Чернівецькій області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, терміном дії з 28.11.2025 до 28.11.2055;

-письмове зобов`язання ОСОБА_1 від 03.01.2026, яке свідчить про те, що останній був відсторонений від керування транспортним засобом та зобов`язався не керувати протягом 24 годин;

-відеозаписи із боді камер поліцейських №476032 та №476184 та реєстратора патрульного авто.

Перевіряючи дійсність обставин, викладених у вищезазначених доказах, суддею також досліджено долучений до матеріалів справи диск із відеозаписами з місця події.

Наявний відеозапис із реєстратора патрульного авто фіксує рух 03.01.2026 о 00:57 транспортного засобу Mercedes-Benz 311 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , вулицею міста та його подальшу зупинку поліцейськими.

Відповідно до даних долучених відеозаписів із боді камер поліцейських №476032 та №476184 встановлено, що 03.01.2026 о 00:57 поліцейські зупинили автомобіль під керування водія ОСОБА_1 та з`ясували причини руху у комендантську годину. Вході розмови з водієм поліцейські з`ясували, що водій забирав своїх друзів, які випивали, однак ОСОБА_1 заперечив факт свого вживання алкоголю. Поліцейський одразу ж пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки через відчутний запах із салону транспортного засобу та бере із службового авто спеціальний пристрій для огляду. Після неодноразових пропозицій проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння о 01:05 ОСОБА_1 відмовився від огляду на місці події, а також о 01:06 відмовився від огляду у медичному закладі. Свою відмову мотивував тим, що запах алкоголю, був відчутний із автомобіля, а не від нього. Лиш е після відмови від огляду поліцейський назвав і іншу ознаку алкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці) та ще раз пояснив наслідки відмови від огляду. Після цього поліцейські перейшли до оформлення протоколу про адміністративні правопорушення із яким о 01:47 ознайомили водія.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно із п. 8 цього ж Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відповідно до п. п. 2, 3 цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я.

Аналогічні положення містять ч. ч. 1-3 ст. 266 КУпАП.

Пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу, а не пропозицію поліцейського, є обов`язком водія у розумінні п. 2.5 Правил дорожнього руху, а не його правом. Обов`язком ж поліцейського є роз`яснити водієві, що за невиконання ним вимоги про проходження огляду на стан відповідного сп`яніння буде притягнення водія до адміністративної відповідальності та поліцейський повинен забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу на місці з використанням спеціальних технічних засобів або (у разі незгоди) у найближчому закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Отже, за змістом вищенаведених положень діючого законодавства, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, який включає встановлення підстав вважати, що водій згідно з виявленими ознаками, виключний перелік яких встановлений п. 3 Інструкції № 1452/735, перебуває у стані такого сп`яніння; пропозиції (вимоги) поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку відмови від такого огляду у закладі охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, поліцейський в складає протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищевказані положення КУпАП та Інструкції і Порядку визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Суддя зазначає, що для цілей притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП (зокрема щодо відмови водія від проходження огляду) визначальними є встановлення факту керування особою транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинення працівниками поліції дій задля проходження водієм належної процедури огляду на стан сп`яніння, з`ясування його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у спеціалізованому закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога. Лише після цього може відбутися складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.

Виявлення ознак алкогольного сп`яніння має здійснюватися не стороннім спостерігачем на його суб`єктивний погляд, а уповноваженою посадовою (службовою) особою Національної поліції України. Тобто повноваження самостійно виявляти й оцінювати ознаки сп`яніння у водія має виключно поліцейський уповноваженого підрозділу Нацполіції. Однак здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, а й повинні бути наявні відповідні вихідні дані, які дозволять суду достовірно установити наявність правових підстав для ініціювання процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вихідні дані, які дозволяють достовірно установити факт того, що у ОСОБА_1 були виявлені в установленому законодавством порядку ознаки алкогольного сп`яніння, судді не представлено, а встановити наявність ознак алкогольного сп`яніння з відеозапису об`єктивно неможливо та не передбачено законодавством.

Натомість з долученого відеозапису вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції фактично не було встановлено ознак алкогольного сп`яніння, виключний перелік яких встановлений п. 3 Інструкції № 1452/735, натомість, як на підставу проведення огляду поліцейський послався на запах алкоголю із салону автомобіля, що не передбачена пунктом 3 Розділу І Інструкції №1452/735 від 09.11.2015.

Зокрема, як убачається із дослідженого відеозапису події, що поліцейський запитує у ОСОБА_1 , чи вживав він алкогольні напої, оскільки «судячи по ваших пасажирах» «чую запах алкоголю з автомобіля», на що останній категорично відповів, що не вживав, а на запах алкоголю з салону пояснив, наявністю друзів в салоні, які випивали. Більше того, як об`єктивно слідує із дослідженого відеозапису, що в салоні автомобіля, крім ОСОБА_1 перебували ще пасажири із явними ознаками алкогольного сп`яніння та які не заперечили свого перебування у такому стані.

Також про відсутність підстав для огляду свідчить і поведінка ОСОБА_1 , який одразу ж запитує у поліцейських про підстави для огляду та наявність підозр. Лише після заперечення підстав для огляду та висловлення відмови від огляду, поліцейські вказують про наявність іншої ознаки поведінки, яка не відповідає обстановці. Однак у чому саме полягала така поведінка не зрозуміло, як і не зрозуміло порядок виявлення такої ознаки і можливу констатацію її наявності після процедури огляду водія.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП, адже відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Допущені з тих чи інших причин процедурні порушення з боку поліції під час проведення огляду тягнуть визнання таких дій недійсними, а доказів, здобутих в процесі проведення процедури недопустимими.

У постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 826/13000/18 зазначено, що правова процедура (fair procedure справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Верховний Суд у цій постанові також вказав, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права.

З огляду на описане вище, вимога про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, висловлена патрульним поліцейським Сафронюку В.В., видається безпідставною, так само як і дії зі складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього через відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що під час розгляду справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в конкретному випадку, суддя доходить висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо винуватості ОСОБА_1 не підтверджені належними і допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам, встановленим у справі, а також, що матеріалами справи не підтверджено підставу для проведення огляду і таким чином порушено його процедуру, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору у справі.

На підставі вищенаведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 7, 9, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев