Справа № 645/2200/25
Провадження № 3/645/10/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Харків

суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого (зі слів), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.03.2025 року, приблизно 00 год. 02 хв. керував автомобілем марки «Mercedes ML 270», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Харків, по пр-т. Героїв Харкова, 142, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALKOTEST» та проведення такого огляду в закладі КНП ХОР «ОКНЛ» водій відмовився, чим повторно протягом року вчинив правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду шляхом направлення судових повідомлень на зазначену в протоколі адресу та СМС повідомленнями, але до суду не з`явився, що свідчить про свідоме небажання притягуваного бути присутнім на розгляді матеріалів. Також, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу.

Представник притягуваного ОСОБА_1 адвокат Коюда М.А. надав до суду письмові пояснення, згідно яким заперечують провину ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю доказів. Так адвокат Коюда М.А. зазначив, що були відсутні підстави для зупинення транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний зупинити ТЗ у випадках, коли: є дані про порушення митних правил, строків ввезення або використання ТЗ для отримання доходу в Україні; іноземний ТЗ перебуває в Україні з порушенням строків реєстрації, транзиту чи використовується не тим, хто його ввозив. Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону, поліцейський зобов`язаний повідомити водія конкретну підставу зупинки, із чітким посиланням на одну з передбачених законом норм. Відповідно до наданих матеріалів, єдиною підставою для зупинки транспортного засобу було нібито порушення комендантської години, про що зазначено у рапорті на ім`я начальника УПП в Харківській області. Водночас, Закон України «Про Національну поліцію», а саме ст. 35, містить чітко визначений та вичерпний перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Порушення комендантської години серед них відсутнє. Таким чином, сама зупинка є незаконною та необґрунтованою. У зв`язку з цим усі подальші дії поліцейських у тому числі складання протоколу за ст. 130 КУпАП здійснені з порушенням процедури і не можуть тягнути за собою правових наслідків. Відповідно до практики Верховного Суду та ЄСПЛ, будь-який доказ, отриманий внаслідок порушення закону, визнається недопустимим. Отже, протокол та інші матеріали справи не мають юридичної сили і не можуть бути використані судом як підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Відсутність об`єктивної сторони правопорушення у даній справі є очевидною та беззаперечною. Факт руху та відповідно зупинки транспортного засобу відсутній, та відповідно спілкування працівниками поліції здійснювалось без наявності жодної із передбачених законом підстав. Перелік таких підстав чітко та вичерпно закріплений у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» й не підлягає розширеному тлумаченню. Порушення комендантської години, на яке посилаються працівники поліції, не входить до цього переліку, а відтак не може вважатися легальною підставою для зупинки. За відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу відсутній і сам факт правопорушення, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Стаття 23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначає основні повноваження поліції. Відповідно до закону, поліція дійсно наділена правом застосовувати превентивні заходи задля запобігання вчиненню кримінальних, адміністративних чи інших правопорушень. Проте сама наявність такого права автоматично не робить законною кожну дію поліцейського. Закон прямо покладає на органи поліції обов`язок обґрунтовувати правомірність і необхідність будь-якого втручання, у тому числі й зупинки ТЗ. Це означає, що поліцейський зобов`язаний довести наявність об`єктивних підстав вважати, що особа дійсно мала намір учинити кримінальне, адміністративне чи інше правопорушення. Натомість із наданих матеріалів справи абсолютно відсутнє будь-яке обґрунтування причин зупинки. Тобто поліція діяла без законної мети та без підтвердження наявності загрози громадському порядку. Така зупинка є незаконною, а всі отримані внаслідок неї матеріали доказами, що не можуть братися судом до уваги. З наданого фрагмента відеозапису чітко вбачається, що на момент підходу працівників поліції до ОСОБА_1 транспортний засіб не рухався та відповідно відсутні жодні ознаки керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Як вбачається зі змісту відеозапису з місця події, матеріали справи не містять доказів руху транспортного засобу та керування ним громадянином ОСОБА_1 , що спростовує визнання статусу ОСОБА_1 , як водія та відповідно притягнення останнього до адміністративної відповідальності заст.130 ч.1 КУпАП. Будь-які інші докази, які б спростовували наведений вище факт матеріали справи не містять. Припущення представників поліції щодо нібито наявності стану сп`яніння у ОСОБА_2 ґрунтується виключно на суб`єктивному аналізі його поведінки та зовнішніх проявів, що не може визнаватися належним і допустимим доказом у розумінні статті 251 КУпАП. Законодавство України прямо визначає, що доказами у справах про адміністративні правопорушення можуть бути лише фактичні дані, отримані у передбаченому законом порядку (зокрема результати медичного огляду, проведеного відповідно до вимог наказу МОЗ та МВС №1452/735). Будь-які зовнішні прояви, які поліцейські на власний розсуд інтерпретують як ознаки сп`яніння, не мають самостійної доказової сили та не можуть слугувати підставою для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП. Більше того, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, який пройшов бойові дії та отримав наслідки для здоров`я, серед яких тремор верхніх кінцівок та інші фізіологічні прояви, безпосередньо пов`язані з перенесеними травмуючими подіями. Дані симптоми мають медичне, а не алкогольне чи наркотичне походження, що підтверджується медичною документацією, яку долучено до матеріалів справи. Усі сумніви щодо доведеності вини, відповідно до статті 62 Конституції України тлумачаться на користь особи. Крім того зазначено, що під час затримання ОСОБА_1 працівники поліції були зобов`язані належним чином дотриматися вимог процесуального закону, а саме вручити йому під підпис копію протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Невиконання цього обов`язку є грубим порушенням норм КУпАП, яке не лише позбавляє особу можливості реалізувати своє конституційне право на захист, а й робить подальший розгляд справи юридично нікчемним. Недотримання вимог щодо вручення копій протоколу та постанови про притягнення особи до адміністративного правопорушення, створює серйозні процесуальні порушення, які є підставою для закриття провадження у справі № 645/2500/25 стосовно ОСОБА_1 . Без належним чином оформлених і вручених процесуальних документів обвинувачення не може вважатися доведеним ані належними, ані допустимими доказами. В зв`язку з зазначеним просили закрити провадження у справі 645/2500/2 про адмінстарвтине правопорушення за статтею 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В подальшому ОСОБА_1 та адвокат Коюда М.А. до суду не з`явилися, адвокатом було подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 15.01.2026, в зв`язку з перебуванням адвоката в процесі по кримінальному провадженню. На відеоконференц зв`язок 27.01.2026 адвокат ОСОБА_3 не з`явився та був відсутній в мережі.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності притягуваного та його адвоката, оскільки пояснення по справі були надані.

Крім того, суд звертає увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи, встановлене у ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним, а ч.2 ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової присутності під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи, які містяться в матеріалах справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суддя приходить до таких висновків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган(посадова особа)зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України у п.27 постанови № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року роз`яснив, що судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2-5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пунктів 2,3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Далі заклад охорони здоров`я)-п.7 Інструкції.

У відповідності до п.п.8,12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктами 4,6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, передбачено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: - відомостями, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №280921 від 25.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 25.03.2025 року, приблизно 00 год. 02 хв. керував автомобілем марки «Mercedes ML 270», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Харків, по пр-т. Героїв Харкова, 142, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALKOTEST» та проведення такого огляду в закладі КНП ХОР «ОКНЛ» водій відмовився, чим повторно протягом року вчинив правопорушення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу Драгер; - направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.03.2025 року, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; - рапортом інспектора взводу №1 роти №4 батальйону № 1 УПП у Харківській області ДПП від 25.03.2025 року І. Козирець, відповідно до якого під час несення служби у складі екіпажу «Купол 401», І. Козирець спільно із ОСОБА_4 було зупинено автомобіль «Mercedes ML 270», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 (військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 ) за порушення комендантської години та під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. ОСОБА_1 було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із допомогою газоаналізатора драгер, а також проїхати до медичного закладу, на що останній відмовився. На ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 130 ч. 2 КУпАП, п.2.5 ПДР ЕПР1280921 та постанову за ст. 126 ч. 4 КУпАП, п2.1 ПДР України ЕНА 4346626, так як він позбавлений в праві керування транспортним засобом; - довідкою про повторність, з якої вбачається, що 20.01.2025 складений протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 225373 за порушення вимог п. 2.9а ПДР; - постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 29.01.2025, за якою ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи, що містять інформацію про правопорушення).

Згідно п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Переглядом долучених до матеріалів справи дисків із відеозаписами, виконаними нагрудними відеокамерами поліцейських, встановлено, що на вказаних дисках наявні ряд відеозаписів, виконаних нагрудними камерами поліцейських №472990, 473205. На відеозаписах зафіксовано рух автомобіля «Mercedes ML 270», державний номерний знак НОМЕР_1 по полосі зустрічного напрямку, на питання поліцейських пояснив, що так його веде навігатор. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, пояснивши, що «не має сенсу». Від керування автомобілем був відсторонений. Крім того пояснив, що йому відомо, що відносно нього вже є постанова про позбавлення права керування автомобілем. Також патрульними було роз`яснено ОСОБА_1 , що складено відносно нього протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалося, оскільки було пред`явлено в «Дії». Автомобіль було транспортовано вручну на обочину. Після чого патрульними поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення, оголошено протокол вголос у присутності ОСОБА_1 . Також роз`яснено права на адвоката, який буде представляти його інтереси. В протоколі ОСОБА_1 поставив свій підпис. Працівник поліції роз`яснив водієві наслідки відмови від проходження огляду та повідомив, що у такому випадку відносно нього буде складений адміністративний протокол за ч.2 ст.130 КУпАП за порушення вимог п.2.5 ПДР України. Також ОСОБА_1 було роз`яснено права, визначені ст.268 КУпАП та ознайомлено із положеннями ст.63 Конституції України. ОСОБА_1 підтвердив, що наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння йому цілком зрозумілі. Пояснення стосовно правопорушення не надав, засвідчив лише підписом. Копію протоколу про адміністративне правопорушення отримав на місці. Відеофіксація велася безперервно. Крім того відносно ОСОБА_1 було складено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яку оголошено повністю, вручено копію та роз`яснено процес сплати штрафу. Після чого ОСОБА_1 зазначив, що «краще сплачу штраф але на суд не піду». За автомобілем приїхав батько ОСОБА_1 .

Досліджені судом відеозаписи з нагрудних камер поліцейських є безперервними та послідовними, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення.

На відео не зафіксовано будь-яких протиправних дій чи тиску з боку працівників поліції щодо ОСОБА_1 . Спілкування із водієм відбувається у спокійному, врівноваженому тоні, без будь-якого психологічного тиску зі сторони поліцейських.

Змістом досліджених відеозаписів доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому медичному закладі, якому надано право на проведення таких оглядів, підтвердивши факт вживання алкоголю і такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду, що стало підставою для складання протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки було встановлено факт повторності..

Доводи захисника про те, що зупинка ОСОБА_1 є протиправною та як наслідок всі подальші дії є незаконними, не знайшли свого підтвердження та є неспроможними. Закон України «Про Національну поліцію», а саме п. 1 ч. 1 ст. 35 передбачає, що поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. На досліджених відеозаписах чітко зафіксовано, що працівники поліції повідомили водія про причину зупинки - рух під час дії комендантської години та по зустрічній смузі руху автомобілів. ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом та правомірність своєї зупинки не заперечив.

Жодних приписів про те, що поліцейські повинні вручити водієві письмове направлення на огляд до закладу охорони здоров`я не містить ні ст.266 КУпАП, ні Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ні Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких обґрунтованих доводів про те, що працівниками поліції були порушені норми закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, його невідповідність вимогам ст.256 КУпАП та наявність підстав для визнання його недостатнім та недостовірним доказом захисником не наведено. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Козирець І.С. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний ним. Вимоги щодо змісту протоколу не містять приписів про необхідність внесення в нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, що долучений до нього як доказ.

Суд враховує те, що рапорт поліцейського за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом з тим, долучений до матеріалів справи рапорт поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Козирець І.С. містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення та підлягають аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами, а тому суд не вбачає підстав для визнання його неналежним доказом.

Суд звертає увагу на те, що під час оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 скористався наданим йому правом та відмовився від викладу у протоколі про адміністративне правопорушення своїх пояснень та отримання його копії, а у ході судового розгляду реалізував своє право на правничу допомогу і захист його інтересів здійснював адвокат Коюда М.А.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляду відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Матеріли справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки на момент зупинки автомобіля наявність реальної загрози життю та здоров`ю ОСОБА_1 , а також майну, що перебувало у його користуванні не зафіксовано.

Як свідчать матеріали справи, постановою судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 29.01.2025 року ОСОБА_1 був визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тобто - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинене повторно протягом року, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, позитивні характеристики, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП слід стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 33, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) грн.з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Також роз`яснити, що згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 03.02.2026.

Суддя -