Справа № 438/83/26
Провадження № 3/438/97/2026
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 лютого 2026 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з ГУ ДПС у Львівській області

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником МПП «Гарант», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 січня 2026 року №012088 192/ж13/13-01-04-06 серії ГУ ЛВ, встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 вчинив порушення термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання військового збору, чим порушив п. 57.1 ст.57, п. 295.3. ст. 295, п.п. 1.11 п. 16.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI» із змінами та доповненнями. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

05.02.2026 представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Крамар Ю.М., через канцелярію суду, подав пояснення відносно протоколу, яким заперечує щодо обставини викладених в протоколі. Просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.163-2 ч.1 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі не зазначено, дати, часу та місця вчинення правопорушення.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник адвокат Крамар Ю.М. не з`явились. В клопотанні від 05.02.2026, просить розгляд справи проводити за відсутності особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 та його представника адвоката Крамара Ю.М., з врахуванням письмових пояснень від 05.02.2026.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП до таких не відносяться, тому вважаю можливим проводити розгляд справ у відсутність ОСОБА_1 та його представника, оскільки право останнього на захист не порушується.

Оглянувши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Крамара Ю.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: дані протоколу, дані акту, дані листів, дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст.280 КУАП закріплено обов`язок орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п.1 ст.247 КУАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 240/12/17, а за змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Диспозицією ч.1 ст.163-2 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що входять до складу адміністративного правопорушення, а також залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння.

Відповідно до ст. 251 КУАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі, а за ст.256 КУАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як регламентовано Інструкцією з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерством фінансів України 02 липня 2016 року за № 566, при викладенні обставин правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення вказуються місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22 зроблено висновок, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст.251 КУАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, який є офіційним процесуальним документом, складається уповноваженою особою у встановленій формі і повинен містити відомості, потрібні для розгляду справи по суті, зокрема зазначення характеру адміністративного правопорушення та нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. Невідповідність протоколу вимогам закону, зокрема ст.256 КУАП, або складання неповноважною особою може мати наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення жодним чином не відповідає вимогам ст.256 КУАП, зокрема, у ньому не викладено суть адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст.163-2 КУАП, об`єктивна сторона правопорушення, що ставиться у провину керівнику товариства належним чином не розкрита, а також не містить дату, часу та місця вчинення порушення. Покликання в протоколі на порушення акта перевірки є неприпустимим та безпосередньо суперечить наведеним вище законодавчим положенням.

Крім цього з матеріалів справи неможливо встановити, за який саме період та за яких конкретних обставин ОСОБА_1 було допущено несвоєчасну сплату податкового зобов`язання. Обставини адміністративного правопорушення викладені нечітко та суперечливо, що позбавляє особу можливості належним чином реалізувати право на захист та не дає можливості об`єктивно з`ясувати наявність події та складу адміністративного правопорушення. Унаслідок цього неможливо встановити, чи мала місце конкретна протиправна дія або бездіяльність, за яку ОСОБА_1 може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Отже, наведені обставини позбавляють суддю об`єктивної можливості встановити конкретні обставини адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-2 КУАП.

До того ж акт перевірки не може бути беззаперечним доказом винуватості особи з огляду на позицію Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, оскільки не є правовстановлюючим документом, а лише відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Саме така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22.

Аналіз наведених вище доказів у сукупності та взаємозв`язку не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку, що ОСОБА_1 порушено порядок ведення податкового обліку, яке б підлягало кваліфікації за ч.1 ст.163-2 КУАП. Матеріали справи не містять відомостей, які б беззастережно спростовували такі обставини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУАП, провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КУАП необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33,34, 40-1,163-2, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками ч. 1 ст. 163-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Андрій СЛИШ