справа № 361/3638/25
провадження № 3/361/1228/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Котенка А.П. розглянувши адміністративну справу, що надійшла від інспектора сектору адміністративної практики Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

20 березня 2025 року, о 07 годині 10 хвилин, Київське Шосе 2/6 км, в селі Семиполки, Броварський район Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «NISSAN TIIDA», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на відеозапису бодікамери № 858995, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Зазначив, що був тверезим і відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поспішав на місце несення військової служби.

Захисник просив закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки на відеозаписі у його підзахисного не зафіксовано жодних ознак алкогольного сп`яніння, а тому пропозиція поліцейських ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була незаконною. Крім того, просив врахувати дані щодо особи ОСОБА_1 , зокрема те що він є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та доглядає за матір`ю, яка потребує стороннього догляду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Зі змісту частини першої статті 266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факту керування автомобілем марки «NISSAN TIIDA», н.з. НОМЕР_2 20 березня 2025 року, о 07 годині 10 хвилин за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Цей факт також встановлений судом під час перегляду відеозапису долученого до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У пункті 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, ряд з яких виявлені поліцейським у ОСОБА_1 та були підставою для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Цей пункт ПДР не містить жодних застережень (підстав), які дозволяють водію не проходити зазначений вище огляд.

Разом з цим, згідно з п. 1.3. учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що отримав посвідчення водія у встановленому законом порядку, складав теоретичний іспит на знання ПДР, а тому обізнаний з їх положеннями.

Проте, ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тобто не виконав вимоги п. 2.5 ПДР, що утворює склад інкримінованого йому правопорушення.

Так, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що поліцейський чітко перерахував ОСОБА_1 встановлені у нього ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проходження такого огляду, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі і цей факт він підтвердив у судовому засіданні.

Разом з тим, суд вважає непереконливими твердження захисника про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння і як наслідок, незаконність пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки встановлення наявності таких ознак здійснюється за суб`єктивною оцінкою поліцейських на місці зупинки транспортного засобу. Так, суд позбавлений можливості у судовому засіданні з долученого відеозапису з`ясувати, зокрема, таку ознаку, як наявність у водія запаху алкоголю з порожнини рота, яка може бути встановлена лише поліцейськими.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 276293 від 20 березня 2025 року, направленням на огляд на стан алкогольного сп`яніння та актом огляду, згідно з якими ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, відеозаписом обставин фіксації адміністративного правопорушення та складання адміністративного матеріалу, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наданими в суді.

Дослідженими доказами поза розумним сумнівом підтверджені, як факт керування ОСОБА_1 20 березня 2025 року, о 07 годині 10 хвилин автомобілем марки «NISSAN TIIDA», н.з. НОМЕР_2 , так і факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку.

Суд визнає зазначені докази належними та допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог статті 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Відтак, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення судом не встановлено.

Суд враховує всі позитивні характеризуючи дані про особу ОСОБА_1 , однак зауважує, що санкція частини першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає накладення лише одного безальтернативного стягнення.

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Водночас відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп., сплату якого передбачено пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись пунктами 2, 5 статті 24, статтями 27, 30, 221, 283-285 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, що становить 665 грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя В.М. Анікушин