11.02.2026 Провадження по справі № 3/940/48/26
Справа № 940/25/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2026 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Самсоненко Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330620 від 24.12.2025 року встановлено, що 24.12.2025 року о 17 годині 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, виражався нецензурною лайкою та бив палицею по спині, що не спричинило тілесних ушкоджень, чим завдав шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Ізпротоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330536 від 24.12.2025 року встановлено, що 24.12.2025 року о 17 годині 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, виражався нецензурною лайкою та бив палицею по спині, що не спричинило тілесних ушкоджень, у присутності неповнолітньої ОСОБА_3 , чим завдав шкоду психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 30.06.2025 у справі № 940/1153/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив суду, що між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 24.12.2025 відбувся сімейний конфлікт з приводу паспорта доньки ОСОБА_3 , жодного насильства відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 він не вчиняв. Крім того, зазначив, що саме він викликав поліцію з приводу вчинення ОСОБА_2 неправомірних дій щодо нього.

Представник ОСОБА_1 адвокат Неживок І.В. у судовому засіданні пояснив, що між ОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_2 24.12.2025 відбувся сімейний конфлікт, жодного насильства відносно останньої він не вчиняв, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим просить закрити провадження в справі.

Дослідивши матеріали справ, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, переглянувши відеозаписи фіксації правопорушень, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 об`єднати в одне провадження (справа № 940/25/26, провадження № 3/940/48/26).

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частина 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справ про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується повторно протягом року вчинення домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_2 психологічного та фізичного характеру, яке проявилося в словесних образах, висловлюванні нецензурною лайкою та побитті палицею по спині, що не спричинило тілесних ушкоджень.

Водночас, конфлікт який відбувся 24.12.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_3 із застосуванням нецензурної лайки, за відсутності доказів на підтвердження завданої шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілих не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024 року, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, а сама лише можливість завдання такої шкоди не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тож під поняттям «домашнє насильство» розуміється певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації. При цьому «домашнє насильство» - це не будь-яке насильство, що трапляється між членами сім`ї.

Суддя зауважує, що сам лише факт наявності між учасниками справи сварки, конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення домашнього насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, те що належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, не надано, суд не вбачає в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 3 ст. 173-2, ст.ст. 245, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Справу № 940/25/26 (провадження № 3/940/48/26) та справу № 940/26/26 (провадження №3/940/49/26) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зач. 3 ст. 173-2КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоївши їй № 940/25/26 (провадження № 3/940/48/26).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Р.В. Самсоненко