БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 3/356/19/26
Справа № 356/1156/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 Березанський міський суд Київської області у складі судді Дудар Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 514431 від 16.11.2025, у день складення протоколу 16.11.2025 о 1 год. 10 хв. по вул. Жовтнева 1, м. Березань водій керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився на нагрудну бодікамеру, чим порушив п.2.5. ПДР України відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк., чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарськи., за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

10.02.2026 через систему «Електронний суд» захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Рвачовим О.О. було подано клопотання про закриття адміністративного провадження (зареєстровано за вх. № 715 від 11.02.2026).

Клопотання мотивоване, зокрема тим, що ОСОБА_1 заперечує проти протоколу та не визнає своєї вини, а його захисник Рвачов О.О. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

В клопотанні зазначено, що зі змісту вказаного протоколу вбачається, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення від 16.11.2025 року ОСОБА_1 був неповнолітнім (17 років). Так, згідно ст. 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники). Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.

Отже, як вказано в клопотанні, з вищевикладеного вбачається, що існує потреба у визначенні процедури залучення батьків неповнолітнього до участі в провадженні в справі повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника та виклик для складання протоколу або залучення їх як законних представників, можливість участі яких передбачена ст. 270 КУпАП. Однак, не зважаючи на вищевикладене, оскаржуваний протокол не містить будь-яких даних, що працівники поліції під час його складання відносно неповнолітнього ОСОБА_1 залучали законного представника (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Також, адвокат Рвачов О.О. зазначає, що матеріали даної справи не містять будь-яких доказів того, що поліцейський СПД № 1 (с. Березань) ВП № 1 (с. Баришівка) Броварського РУП ГУНП в Київській області сержант поліції Длугунович Д.В., який здійснював оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно протоколу від 16.11.2025 року серії ЕПР1 № 514431) відноситься до уповноваженої на те посадової особи, яка наділена повноваженнями на складання протоколів про адміністративні правопорушення щодо неповнолітніх.

Підсумовуючи дані тези, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказує, що оскільки вищезгаданий поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , щодо повноважень якого на таке складання протокол даних не містить, будучи достименно обізнаним, що його підзахисний є неповнолітнім, не забезпечив участі законного представника та захисника під час складання адміністративних матеріалів, що є відповідно порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітнього ОСОБА_1 , при складанні протоколу, а тому такий доказ як протокол про адміністративне правопорушення у змісті ст. 251 КУпАП, - є недопустимим доказом, що виключає відповідальність особи, стосовно якої він складений. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо законності та обґрунтованості вимоги поліцейського про необхідність проходження медичного огляду, адвокат Рвачов О.О. зазначає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на перебування в стані алкогольного сп`яніння (05 хв. 19 сек. відеозапису 130 Гречко) абсолютно безпідставно, зокрема, поліцейський повідомив його підзахисному про необхідність проходження такого огляду, при цьому, не повідомивши ОСОБА_1 про наявність в нього жодних ознак стану алкогольного сп`яніння, що вочевидь грубо суперечить приписам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 №1452/735. Таким чином, як вказано в клопотанні, зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 жодних ознак стану алкогольного сп`яніння, направлення його на огляд є безпідставним та протиправним, а тому в останнього не виникло обов`язку його проходження, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В клопотанні адвокат Рвачов О.О. підкреслює, що з наявних в матеріалах даної справи відеозаписів вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено про його права, передбачені ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, що в свою чергу яскраво свідчить про порушення цілої низки правових норм, зокрема ч. 3 ст. 29 та ст. 59 Конституції України, які є нормами прямої дії та гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право скористатися правовою допомогою захисника.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вважає, що докази, наявні в матеріалах справи є очевидно недопустимими, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, у клопотанні вказано, що у разі визнання судом ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не може бути підданий адміністративному стягненню в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, оскільки останній такого права взагалі не отримував. Вказане підтверджується відповіддю Головного сервісного центу МВС на адвокатський запит, в якій вказано, що станом на 22.12.2025 року в Єдиному державному реєстрі МВС відсутні відомості про видачу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що стосується долученого до матеріалів справи рапорту поліцейського, то адвокат Рвачов О.О. зазначає, що він не може бути визнаний судом, як належний та допустимий доказ вини його підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, рапорт не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, а відповідно до пункту 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України від 23.08.2012 р. № 747, рапорт належить до внутрішніх документів МВС України.

Отже, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Рвачов О.О. просить суд прийняти до розгляду дане клопотання та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено.

Права, передбачені ст. 270 КУпАП, ОСОБА_2 , як законному представнику Гречко С.І., та ОСОБА_3 , як представнику ОСОБА_1 , судом роз`яснено.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав у присутності законного представника - матері ОСОБА_2 та представника Рвачова О.О.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Рвачов О.О., участь якого у судовому засіданні була забезпечена за його клопотанням в режимі відеоконференції, просив прийняти до уваги клопотання про закриття адміністративного провадження при винесенні судом постанови по даній справі. Також тезисно озвучив свою та свого довірителя позицію стосовно надісланих до суду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, законного представника та захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, згідно з п. 2, 3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (пункт 7 Розділу І).

Відповідно до п. 6. Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На підтвердження обставин вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в якості доказів були додані: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 514431 від 16.11.2025 (а.с. 1); копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №514417 від 16.11.2025 (а.с. 2-3); розписка ОСОБА_4 (а.с. 5); рапорт поліцейського СРПП СПД №1 ВП№1 Броварського РУП ГУНП в Київській області сержанта поліції Длугуновича Д.В. (а.с. 6); відеодиск (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи.

Згідно з п.п.1, 3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , як особа, стосовно якої був складений протокол серії ЕПР1 № 514431 від 16.11.2025, на час його складання був неповнолітнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Згідно з вимогами п. 7 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків або опікуна є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Аналогічна норма міститься також і в п. 17 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 за №1376 (з наступними змінами).

Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

Як вбачається з доданого до протоколу відеозапису, відображені в ньому події не співпадають з зазначеним в протоколі. А саме, в протоколі зазначено, що «водій керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей», однак на відео не відображено руху автомобілю чи хоча б приведення мотору автомобіля в дію. Окрім цього, з початку відеозапису на відео відображено пусте водійське сидіння і декілька молодих людей навколо і в самому авто, що не дозволяє прийти до однозначного висновку, хто ж взагалі був за кермом.

ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.5 ПДР, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП випливає, що відповідальність передбачена, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка не керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто, суб`єктом правопорушення у разі порушення вимог п. 2.5 ПДР є особа, яка керує транспортним засобом.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведене в абзаці 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме: керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 16.11.2025 о 1 год. 10 хв. по вул. Жовтнева 1, м. Березань транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, суду надано не було.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не доведений належними, допустимими та достатніми доказами факт відмови ОСОБА_1 як особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто, відсутні докази, на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення.

Також, з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що поліцейськими були відібрані усні пояснення у неповнолітнього ОСОБА_1 та складено стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, без участі батьків (одного з них), або іншого законного представника чи педагога.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 514431 від 16.11.2025 не містить відмітки, яка б свідчила про присутність законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 під час його складання.

Будь-яких передбачених ст. 251 КУпАП доказів на підтвердження обставин присутності законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 при відібранні у нього усних пояснень та складенні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, до протоколу серія ЕПР1 № 514431 від 16.11.2025 додано не було, про їх наявність у самому протоколі також не зазначено.

Наведені обставини вказують на істотне порушення права неповнолітнього на захист, що дає суду підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 514431, який є процесуальним документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не можна за таких обставин вважати допустимим доказамом у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Суддя Т.В. Дудар