Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7479/25
Провадження № 3/279/35/26
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2026 р. м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення НОМЕР_2 видане 26.06.2023 року, дані про місце роботи відсутні,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з управління патрульної поліції в Житомирській області надійшли матеріали надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених:

ч.5 ст. 126 КУпАП (справа № 279/7479/25, провадження № 3/279/2117/25);

ч.2 ст. 130 КУпАП (справа № 279/7480/25, провадження № 3/279/2118/25).

Постановою суду від 10.02.2026 року матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, об`єднано в одне провадження.

Згідно протоколу серії ААД № 988987 від 22.11.2025 року зазначено, що 22.11.2025 року о 04:30 год. на 160 км. автотраси М-07 Київ-Ковель-Ягодин, поблизу с.Клочеве Коростенського району Житомирської області водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, на місці зупинки транспортного засобу водієві було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій відмовився. Від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі водій також відмовився у присутності двох свідків. В подальшому водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом зупинки автомобіля в безпечному місці, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, вчинивши вдруге правопорушення протягом року, так як постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2025 року у справі №279/2297/25 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, вчинивши правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ААД № 9889888 від 22.11.2025 року зазначено, що 22.11.2025 року о 04:20 год. на 160 км. автотраси М-07 Київ-Ковель-Ягодин, поблизу с.Клочеве, Коростенського району, Житомирської області, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Коростенського міськрайонного суду від 19.05.2025 року у справі 279/2297/25 та постановою ЕНА №5061532 від 24.06.2025 року за ч.4 ст.126 КУпАП, при цьому правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п.2.1.а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

З урахуванням вимог ч.1 ст.277 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був призначений о 08:20 год. 16.12.2025 року, який у зв`язку з клопотанням особи яка притягується до адмінвідповідальності був відкладений на 11:40 годин 23.12.2025 року, на 09:00 годину 15.01.2026 року та на 09:10 годину 10.02.2026 року.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, з`явився в судове засідання. Із правами передбаченими ст.268 КУпАП ознайомлений, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Просив суд закрити провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, з посиланням на те, що він не керував автомобілем, їхав на пасажирському сидінні, оскільки був позбавлений права керування ТЗ. Під час зупинки його автомобіля військовими для перевірки військово-облікових документів водій та інші пасажири покинули ТЗ та втекли до лісу, він залишився, оскільки автомобіль належить йому на праві власності та він має відстрочку від мобілізації.

Суд заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши долучені до протоколу матеріали, а також додатково надані захисником дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, виходячи з такого.

Частиною 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути вислуханою, а також необхідність перевірити достовірність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи. Ця можливість охоплюється правом на справедливий суд, гарантованим ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Пунктом 2.1 (а) ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У відповідності до вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, з подальшими змінами, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до диспозиції ст.130 ч.2 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735.

Крім того, ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

Відповідно до диспозиції ч.5 вказаної норми Закону відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відомості, зазначені у протоколі, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП мають узгоджуватися з іншими доказами у справі, зокрема актом огляду, направленням на огляд водія ТЗ до медичного закладу, постановою про накладення адміністративного стягнення, відеозаписом, які додані до протоколу.

Письмові пояснення до протоколів ОСОБА_1 по суті вчинених ним правопорушень в справі відсутні.

Дослідивши матеріали справи, відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до протоколу №988987 від 22.10.2025 року вказано, що застосовується технічний засіб Моtorola UV400 471843, 475060.

З перегляду відеозапису, долученого до протоколу встановлено, що диск має 2 відеофайли, однак не фіксує момент зупинки працівником поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а також того факту, що він керує ТЗ не зафіксовано. Відеозапис розпочинається з того, що на узбіччі дороги стоїть автомобіль Шкода Октавія та поруч перебуває ОСОБА_1 , особи у військовій формі, які повідомляють, що зупинили ТЗ, але з нього повтікали твоє осіб. Відеозапис також містить посилання поліцейського на наявність відеозапису, яким зафіксовано рух автомобіля та його зупинку, однак до матеріалів протоколу він не долучений. Судом було задоволено клопотання захисника про допит в судовому засіданні свідків, які неодноразово викликалися судом, однак не з`явилися. З огляду на безпосередність дослідження доказів, суд не бере до уваги письмові пояснення свідків, долучені до протоколу. Матеріали також не містять постанов про накладення на ОСОБА_1 як водія адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху, які були б підставою для зупинки ТЗ та доказом факту керування автомобілем.

За таких обставин суд дійшов висновку, що достатніми, допустимими та достовірними доказами не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 22.11.2025 року о 04:20 годин, а, отже, й підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 , ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1-6 розділу II Інструкції «Із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 (далі-Інструкція № 1026) встановлено, що наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за: 1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; 2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; 3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; 4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; 5) належне ведення відповідної документації. Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку) (додаток 1), який зберігається в органі, підрозділі поліції. Після затвердження керівником органу, підрозділу поліції відповідальна особа передає Відомості до підрозділу документального забезпечення органу, підрозділу поліції, де вони реєструються, нумеруються, щотижня зшиваються та зберігаються до передання в архів. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

У порушенні вказаних вище правових норм запис відбувався не з початку виконання службових обов`язків та не відповідає вимозі безперервності.

В силу положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом також враховуються правові позиції у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним судом, зокрема у постанові по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року про те, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У силу приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським Судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що недоведеність події адміністративного правопорушення за ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП за участі ОСОБА_1 , тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.7, 36, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП та за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ