Справа №521/256/26
Номер провадження 3/521/706/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України.

31.12.2025 року, о 13 год. 20 хв. в м. Одесі, по вул. Академіка Філатова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Suzuki SХ-4», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Alcotest Drager 7510». Результат тесту 2,49 % (проміле), чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

ОСОБА_1 та його представник Мартинюк Ю.С. надали до суду пояснення, які підтримали в судовому засіданні та відповідно до яких вину ОСОБА_1 не визнали та зазначили, що коли поліцейський підійшов до водія, останній сидів в автомобілі, який не рухався, а отже відсутній факт керування транспортним засобом, як основна ознака об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення. Наявність алкоголю у водія зумовлений ним вживання горілки, але після того, як він приїхав тверезий до свого магазину та посварився з іншим чоловіком, з очевидцем ДТП, оскільки є імпульсивною людиною. Крім того, факт того, що ОСОБА_1 приїхав до свого магазину на своєму автомобілі тверезий, може підтвердити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, зазначає, що із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який додано до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, поліцейський не дотримався Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. за № 1103. Так, на 14:04 хв. поліцейський пропонує водієві пройти огляд за допомогою технічного засобу «Драгер», на що останній погоджується. В період часу з 14:20 до 14:22 водій проходить огляд за допомогою приладу «Драгер», але поліцейські не показують водієві результат огляду, а також не вчиняють будь-яких дій щодо фіксування цього результату. В період часу з 14:36 до 14:37 в приміщенні відділу поліції, куди поліцейські доставили водія, він повторно проходить огляд за допомогою технічного засобу «Драгер», який зі слів поліцейського, показав 2,49 проміле. В період часу 14:38 до 14:39 водій чітко зазначає, що такого показника не може бути та пропонує пройти ще раз огляд, що фактично свідчить про незгоду водія із показаннями приладу, у зв`язку із чим поліцейським в цей день (31.12.2025 о 14:50) виписує направлення до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, про що свідчить наявність такого направлення в матеріалах справи №521/256/26. Як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського водія не було доставлено до відповідного медичного закладу, а тому медичний огляд з закладі охорони здоров`я не проводився, що є порушенням статті 266 КУпАП, відповідно огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, а тому вважається недійсним.

Крім того, в матеріалах справи відсутні акт медичного огляду, в який вноситься встановлений діагноз, та на підставі якого лікарем обов`язково видається висновок про наявність або відсутність алкогольного сп`яніння, який також відсутній в матеріалах справи, що є підтвердженням того, що огляд водія в закладі охорони здоров`я, після того, як він не погодився з результатами огляду за допомогою технічного приладу «Драгер», не проводився. З огляду на встановлені у відеозапису обставини, поліцейський не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП у приміщенні відділу поліції, а зобов`язаний був доставити водія в медичний заклад та на підставі наявного висновку скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

На підставі викладених пояснень, просять звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а провадження у даній у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, представник Опарівського С.П. надав письмове клопотання про виклик та допит у якості свідків ОСОБА_3 та інспектора 2 взводу 6 роти 2 бат УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Міхова Олега Валерійовича.

Разом з цим, суддя вважає, що надані пояснення спростовуються оглянутим відеозаписом з боді-камер 474512. На даному відеозаписі дійсно відсутній момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проте ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом (0:37 хв.), що у свою чергу свідчить про керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Будь яких заперечень з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з оглянутих відеозаписів не вбачається, а вбачається лише здивування щодо результатів технічного приладу «Драгер». Також ОСОБА_1 тричі наголошував на тому, що вживав алкогольні напої напередодні.

Крім того, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555799 від 31.12.2025 року;

- результатом приладу «Alcotest Drager 7510». Результат тесту 2,49% (проміле) який був підписаний останнім без будь-яких зауважень та у встановленому законом порядку не оскаржувався;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КМП ООМЦПЗ ООР, складене 31.12.2025 року о 14 год. 30 хв.

Згідно статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції

Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, є послідовним, зафіксований у хронологічній послідовності, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом встановлено не було.

Судом встановлено, що відсутні підстави вважати, що працівники поліції діяли протиправно, оскільки їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку, і з відеозаписів не вбачається порушення порядку складення протоколу.

А тому суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена у судовому засіданні у повному обсязі.

Суддя відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідка інспектора 2 взводу 6 роти 2 бат УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Міхова Олега Валерійовича з огляду на те, що у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17, зазначено, що при винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції. Суд касаційної інстанції погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. КАС/ВС вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Також суддя відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить в собі посилання на зазначених свідків, а навпаки у відповідних його графах зазначено, що останні не залучались. ОСОБА_1 , підписуючи зазначений протокол, також не вказав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як свідків. Крім того, вказані свідки не можуть свідчити чи знаходився ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки встановлення перебування особи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, проводиться або працівником поліції на місці з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому ОСОБА_1 будь якого бажання на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не виявив.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення з ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, а тому суд приходить до висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особи ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Керуючись ст. ст.130, 24, 283, 284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО): 899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.

(Реквізити для оплати судового збору: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору штрафу 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.Д. Громік