Провадження № 3/644/ 26 /26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі :

головуючого - судді Сітало А.К.

за участю секретаря Жигуна О.А.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Бреславець М.Г.,

розглянувши адміністративний матеріал по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

28.11.2025 о 09-52 год. ОСОБА_1 , рухаючись по пр. Героїв Харкова біля будинку № 268-Б в м. Харкові керував автомобілем ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, ОСОБА_1 відмовився. Під час зупинки транспортного засобу та пропозиції працівника поліції на проходження огляду на стан сп`яніння велась відеофіксація на боді-камери працівників поліції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, за невиконання даної вимоги передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До початку розгляду справи по суті, клопотань про фіксування судового процесу технічними засобами до суду не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом в час та за адресою, яка зазначена в протоколі. З приводу відмови від проходження запропонованого медичного огляду ОСОБА_1 зазначив, що він відмовився від проходження огляду оскільки йому терміново потрібно було везти дружину до лікарні для проходження нею хіміотерапії. Після цього, він би проїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні адвокат Бреславець М.Г. посилалася на те, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення факти та обставини не відповідають фактичним обставинам події, які мали місце 28.11.2025 та стали підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим вважала, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з підстав зазначених в її клопотанні.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження адвокат Бреславець М.Г. посилалася на те, що в діях працівників поліції, які зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , які в подальшому склали відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення вбачаються ознаки провокації на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, протиправний тиск на останнього, спрямований в подальшому на отримання від нього відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та необґрунтованого складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Бреславець М.Г. також зазначила, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки інспектором яким складено протокол не надано жодної характеристики ознак будь-якого сп`яніння і лише після того, як ОСОБА_1 повідомив, що є інвалідом та іноді приймає ліки за призначенням лікаря, працівник поліції звинуватив ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом під дією лікарських препаратів. У зв`язку з чим адвокат Бреславець М.Г. зазначила, що ознаки сп`яніння, які зазначені в протоколі надумані та не відповідали дійсності.

Будь-яких фактичних даних, які відповідають критерію допустимості та свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками патрульної поліції до суду не надано, а тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не підтверджена належними та допустимими доказами, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Адвокат Бреславець М.Г. також зазначила, що докази додані до протоколу жодним чином не підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан будь-якого сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі та порушення останнім п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поведінка водія ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу є такою, що відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 поводив себе досить стримано, його стан та манера спілкування цілком відповідали обстановці, що склалась в цей момент. За відсутності ознак, які б могли свідчити про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських засобів, які знижують увагу та швидкість реакції, поведінка працівника поліції вказує на провокацію з боку поліцейського на те, щоб ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 на твердження працівника поліції про нібито перебування в стані наркотичного сп`яніння повідомив про те, що зможе пройти медичний огляд лише після того, як відвезе дружину до лікаря для проходження нею хіміотерапії.

Викладене свідчить про те, що наявні докази свідчать, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка в той час перебувала з чоловіком в автомобілі зазначила, що 28.11.2025 приблизно о 09-50 год. вони з чоловіком ОСОБА_1 їхали до лікарні для проходження нею хіміотерапії. Працівники поліції повідомили, що в транспортному засобі відсутній бризговик, після чого звинуватили ОСОБА_1 в тому що він вживав алкоголь. Чоловік погоджувався проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння лише з нею, або на наступний день. На наступний день ОСОБА_1 не поїхав до лікаря нарколога тому, що в цьому не було сенсу, оскільки на нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідок в судовому засідання зазначила, що її чоловік не перебував в стані будь-якого сп`яніння, або під дією будь-яких медичних препаратів.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, як учасник дорожнього руху, повинен підкорятись ПДР України, підлягав огляду на стан сп`яніння у загальному порядку, визначеному ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння на вимогу працівника поліції. Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав, які звільняли ОСОБА_1 від обов`язку підкорятись вимогам п. 2.5 ПДР України, а саме пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння, та вважає належним та допустимим у вказаній ситуації застосування загального порядку проведення огляду водія відповідно до положень ст. 266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 256, 266, 268 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зі змінами внесеними Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 16 травня 2025 року № 338/825.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції України або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З викладеного вище вбачається, що огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків проводиться лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Судом встановлено, що під час подій, які відображені в протоколі, працівниками поліції здійснювалась відеофіксація на боді-камери працівників поліції. Вказані відеозаписи долучені до матеріалів справи.

Після дослідження в судовому засіданні відеозаписів долучених до матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 не спростовував факт керування ним транспортним засобом. На пропозицію працівників поліції, які виявили ознаки наркотичного сп`яніння та повідомили їх водію, ОСОБА_1 зазначив, що поїде з працівниками поліції до медичного закладу лише після того як відвезе дружину до лікаря, або на наступний день.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в період часу, який заначений в протоколі, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ОСОБА_1 п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Письмові матеріали справи та відеозаписи не містять належних та допустимих доказів того, що водій ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Надаючи оцінку доводам та аргументам сторони захисту, які зазначені в адвокатом в судовому засіданні, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладених вище вимог інструкції вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані обставини, а також наявність ознак зазначених в протоколі, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, вочевидь стали підставою для працівника поліції, який їх виявив, запропонувати водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.

З цього слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Суд дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи та досліджені в судовому засіданні, відповідають дійсності та спростовують вказані стороною захисту твердження.

ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, що підтверджується матеріалами справи, а тому зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини та наявні в матеріалах справи докази, а також відеозаписи, які досліджені в судовому засіданні, спростовують вказані стороною захисту твердження.

Суд критично відноситься до зазначених в клопотанні сторони захисту підстав для закриття провадження у справі, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених нею фактів до матеріалів справи не надано та не надано доказів, які б давали достатні підстави вважати, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України складено неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідно до диспозиції частини першої ст. 130 КУпАП, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з невиконанням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постанова суду, відповідно до ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, які зафіксовані в документах зазначених нижче, а саме:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 525916 від 28.11.2025 складеному за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 28.11.2025;

-рапорті поліцейського УПП в Харківській області ДПП від 28.11.2025;

-відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції на яких зафіксовані події 28.11.2025 за участю водія ОСОБА_1 , при перегляді яких обставини викладені в протоколі знайшли своє підтвердження.

Під час дослідження вказаних відеозаписів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Письмові матеріали справи та відеозаписи не містять доказів того, що водій ОСОБА_3 бажав пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Після дослідження письмових доказів та відеозаписів долучених до протоколу, суд визнає їх належними та достатніми у даній справі, які поза розумним сумнівом доводять винуватість водія ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 34 КУпАП визначені обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Санкція частини першої ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При визначенні виду та міри стягнення, суд враховує факт та характер скоєного правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, тяжкість ймовірних наслідків, дані про особу правопорушника, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає необхідним накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, в розмірі визначеному станом на час вчинення адміністративного правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 665,60 грн.

Доказів які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 має пільги до сплати судового збору до матеріалів справи не додано.

Таким чином, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 23. 33-38, 40-1, 130, 247, 251, 276, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., який підлягає стягненню в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

(отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947;банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998;рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 06.02.2026.

Суддя: А. К. Сітало