КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/4809/99/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., вирішуючи питання прийняття до розгляду апеляційної скарги захисника адвоката Соляника І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2022 року в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , який визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2022 року ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 28.09.2022 о 09 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 3355102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 СЗАП 8527, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по автодорозі Н-23 «Кропивницький-Кривий Ріг- Запоріжжя», не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпечності виконуваного маневру, здійснюючи поворот ліворуч здійснив зіткнення з автомобілем «Scania», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Внаслідок визнання ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП, постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2022 року застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

02.02.2026 року захисник-адвокат Соляник І.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення. Також у своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи.

Про існування постанови ОСОБА_1 дізнався на стадії виконання судового рішення, коли постанова фактично перебувала на примусовому виконанні.

Апеляційну скаргу подано після надання доступу до справи.

Пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений порушенням судом першої інстанції обов`язку щодо належного повідомлення учасників.

Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги в частині підстав поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що цей строк поновленню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїх рішеннях Верховний Суд.

Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30.10.2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне : «Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року; п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» від 29.10.2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення».

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що причини пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними, оскільки 21.11.2022 року ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, що свідчить про обізнаність останнього стосовно результату розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 двічі отримував копію постанови, а саме 21.11.2022 року, згідно розписки (а.с. 20) та повторно - 02.12.2022 року, згідно поданої рукописної заяви (а.с.21).

Окрім цього, згідно квитанції, долучених до матеріалів провадження, 25.11.2022 року ОСОБА_1 сплатив призначений судом судовий збір та штраф за вчинене правопорушення (а.с. 23-24).

Так, посилання апелянта, як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження на те, що сторона захисту не була присутня при розгляді справи є непереконливими, адже діючим КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови.

Апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 винесена 21.11.2022 року.

У даному випадку, кінцевим строком на апеляційне оскарження постанови суду є 01.12.2022 року .

Разом з тим, апелянтом не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для апеляційного оскарження даного судового рішення впродовж з 01.12.2022 року.

Відповідно до п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки, вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2022 року не можна визнати поважними, а інших об`єктивних причин, які б перешкоджали апелянту реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку.

Враховуючи, що з апеляційною скаргою на постанову судді від 21.11.2022 року адвокат Соляник І.М. звернувся лише 02.02.2026 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, приходить до висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити адвокату Солянику І.М. в поновленні строку на оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.11.2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути апелянту.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В. Широкоряд