ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1163/26
провадження № 3/753/1110/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановила:

У провадженні судді Бондаренко М.С. на розгляді перебуває об`єднана справа про адміністративні правопорушення, про притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 січня 2026 року серії ЕПР № 565671, водій ОСОБА_1 13 січня 2026 року, о 12 год. 05 хв., за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 19, керуючи транспортним засобом «Renault master», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.11; 2.3.б ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 січня 2026 року серії ЕПР № 565679, водій ОСОБА_2 13 січня 2026 року, о 12 год. 05 хв., за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 19, керуючи транспортним засобом «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault master», державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.11; 2.3.б ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 під час судового засідання вину не визнав та пояснив, що рухався дорогою, яка прилягає до території складських приміщень. Він побачив, як до місця виїзду наближається автомобіль «Renault Master», водій якого, навіть не звернув на нього уваги. У зв`язку з цим ОСОБА_2 почав гальмувати, однак через сильну ожеледицю його автомобіль фактично занесло під автомобіль, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_2 зазначив, що після зіткнення ОСОБА_1 зупинився на кілька секунд, після чого поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згодом, через кілька годин, за сприяння охорони складів та працівників поліції він встановив водія іншого транспортного засобу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 повернувся на місце пригоди приблизно через 2-3 години.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що рухався з незначною швидкістю, виїжджаючи з території складу. Він зазначив, що коли до нього під`їхав інший автомобіль, факту зіткнення навіть не відчув, у зв`язку з чим поїхав з місця події, не усвідомлюючи, що сталася дорожньо-транспортна пригода. На його переконання, водій ОСОБА_2 відволікся від керування транспортним засобом, що й призвело до зіткнення. Крім того, він заперечив, що в місці події наявне перехрестя, оскільки це є виїзд із території складів, де як такого регулювання дорожнього руху не передбачено.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши водіїв, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Суду з обох адміністративних проваджень надано наступні матеріали: протокол про адміністративне правопорушення від 13 січня 2026 року серії ЕПР № 565679, складений стосовно ОСОБА_2 ; протокол про адміністративне правопорушення від 13 січня 2026 року серії ЕПР № 565671, складений стосовно ОСОБА_1 ; схема місця ДТП; пояснення водіїв.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року № 5-218кс15 у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у випадках коли ДТП сталися за участі двох водіїв транспортних засобів особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року № 130/720/17 за нормативним визначенням об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складається з: порушення правил дорожнього руху; суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; причинного зв`язку між порушенням і наслідками.

Відсутність хоча б одного з елементів об`єктивної сторони виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й іншого водія учасника ДТП), що також може виключити відповідальність водія.

Отже, як встановлено у судовому засіданні, 13 січня 2026 року, о 12 год. 05 хв., за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, відбулась дорожньо-транспортна пригода з участі «Renault master», державний номерний знак НОМЕР_1 (під керуванням ОСОБА_1 ), та автомобілем марки «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_2 (під керуванням ОСОБА_2 ), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

З матеріалів справи встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час виїзду автомобіля «Renault Master» під керуванням ОСОБА_1 із прилеглої території складських приміщень на проїзну частину, якою вже рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 .

Із наданих пояснень вбачається, що саме під час здійснення такого виїзду відбулося зіткнення транспортних засобів.

При цьому ОСОБА_1 не переконався у безпечності маневру та фактично створив перешкоду в русі транспортному засобу, який рухався дорогою.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відчув моменту зіткнення, не спростовують факту порушення ним вимог Правил дорожнього руху.

Разом із тим, суддя ураховує, що ОСОБА_2 , побачивши транспортний засіб, який виїжджав, вжив заходів до гальмування, однак внаслідок складних погодних умов та ожеледиці уникнути зіткнення не зміг.

Викладене свідчить про те, що у цій дорожньо-транспортній обстановці аварійна ситуація, за характером, кількістю та черговістю порушень, викликана саме водієм ОСОБА_1 .

При цьому водій ОСОБА_1 мав керуватися вимогами п. 10.11 Правил дорожнього руху, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Саме до водія ОСОБА_1 наближався автомобіль з правого боку під керуванням ОСОБА_2 , з яким він і допустив зіткнення.

Таким чином, дослідивши надані суду матеріали, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_2 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з отриманих показань безпосередньо, встановлено, що дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтвердилися.

Підсумовуючи наведене, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, слід закрити.

Дослідивши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 та з огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 124, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ухвалила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 1 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО