Провадження № 3/643/120/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 538871 від 12.12.2025, водій ОСОБА_1 12.12.2025 о 13 год. 57 хв. в м. Харкові, по вул. Гвардійців-Широнінців біля будинку 22 керував автомобілем Suzuki Swift, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Trax, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, внаслідок порушення водієм вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, виклав свою версію руху автомобілів та наполягав, що причиною ДТП стала різка зміна напрямку руху автомобіля Chevrolet Trax, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Зокрема, ОСОБА_1 пояснив, що у зазначений у протоколі час та місці він рухався в лівій смузі руху по вул. Гвардійців-Широнінців у м. Харкові (в напрямку від пр. Ювілейний до перехрестя з вул. В. Стуса). Попереду себе в тому ж напрямку руху він бачив автомобіль Chevrolet Trax, водій якого здійснив маневр у праву смугу руху, оскільки автомобілі, що перебували попереду автомобіля Chevrolet Trax, здійснювали поворот ліворуч (на вул. В. Стуса) та заважали подальшому руху прямо. Між тим, після перестроювання транспортного засобу Chevrolet Trax в русі з лівої смуги у праву, водій вказаного автомобіля різко змінив напрямок руху з правої смуги у ліву, оскільки водії, що повертали ліворуч на вул. В. Стуса, завершили свій маневр та звільнили ліву смугу, що давало змогу рухатись прямо. Водночас водій автомобіля Chevrolet Trax різко загальмував та зупинився.

Як зазначив ОСОБА_1 , такий маневр водія автомобіля Chevrolet Trax був для нього непередбачуваним, оскільки здійснений без увімкнення покажчика повороту. Внаслідок чого він не мав об`єктивної можливості загальмувати, що і призвело до зіткнення автомобілів.

ОСОБА_2 , який керував автомобілем Chevrolet Trax, д.н.з. НОМЕР_2 , заперечив правдивість пояснень водія ОСОБА_1 та наполягав, що він їхав у в лівій смузі руху по вул. Гвардійців-Широнінців у м. Харкові (в напрямку від пр. Ювілейний до перехрестя з вул. В. Стуса) попереду автомобіля Suzuki Swift, д.н.з. НОМЕР_1 , в одному із ним напрямку. При цьому не здійснював перестроювання між смугами руху. На переконання ОСОБА_2 , причиною ДТП стала неуважність ОСОБА_1 , який їхав позаду нього та не витримав безпечної дистанції і швидкості руху, чим позбавив себе можливості вчасно загальмувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 також заявив клопотання про призначення автотехнічної трасологічної експертизи, у задоволенні якої було відмовлено, через невідповідність сформульованих запитань вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98

№ 53/5).

Розгляд справи було відкладено та роз`яснено ОСОБА_3 можливість звернення із повторним клопотанням, а за необхідності залучити адвоката для захисту його інтересів.

В наступному судовому засіданні позиція сторін залишилась незмінною.

Крім того, за клопотанням ОСОБА_3 було допитано свідка ОСОБА_4 , який повідомив, що був свідком ДТП за участю автомобілів Suzuki Swift та Chevrolet Trax, оскільки в той момент переходив дорогу по вул. В. Стуса. Зміст його свідчень узагальнено зводився до того, що перед настанням ДТП він чув звук гальм та в подальшому побачив пошкоджені автомобілі, що узгоджується із даними схеми місця ДТП. Водночас інших деталей, які б підтверджували чи спростовували позицію учасників ДТП свідок не надав.

Також в судовому засіданні з`ясовано думку учасників ДТП щодо необхідності призначення у справі експертизи, проте клопотань про її призначення не надійшло, а сторони наполягали на вирішенні справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників ДТП, свідка, суддя зазначає наступне.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4. ПДР).

Як визначено п. 10.1. ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 10.3. ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1 ПДР).

Згідно вимог п. 13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням, зокрема, є Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:

- схему місця ДТП від 12.12.2025, яка підписана без зауважень обома водіями;

- пояснення водія ОСОБА_1 ;

- пояснення водія ОСОБА_2 ..

Надаючи оцінку поясненням учасників ДТП щодо обставин руху автомобілів, які були надані в судовому засіданні, суддя зазначає, що вони є послідовними та узгоджуються із поясненнями, наданими поліцейським під час складання протоколу.

Водночас, озвучені в судовому засіданні версії щодо руху автомобілів перед їх зіткненням, можуть свідчити про винуватість обох водії у настанні ДТП, або одного з них.

Зазначені припущення (якщо враховувати озвучені версії руху автомобілів) ґрунтуються на недотриманні: водієм ОСОБА_1 - вимог п. 12.1, 13.1 ПДР, а водієм ОСОБА_2 - вимог п. 10.1, 10.3 ПДР.

Також суддя бере до уваги місце зіткнення автомобілів, а також розташування автомобіля Chevrolet Trax, д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті.

Зокрема, зі схеми місця ДТП вбачається, що в момент зіткнення автомобіль Chevrolet Trax, д.н.з. НОМЕР_2 , перебував на пішохідному переході.

Наведене, з урахуванням напрямку руху вказаного автомобіля, не узгоджується із вимогами ПДР.

Як визначено п. 8.10. ПДП, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 16.3. ПДП у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з п. 16.8. ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Отже, за наведених обставин, не виключається причинний зв`язок між настанням ДТП та діями водія ОСОБА_2 , оскільки останній не завершив рух автомобіля та зупинився на перехресті. У свою чергу, водій ОСОБА_1 правомірно розраховував на виконання водієм автомобіля Chevrolet Trax вимог ПДР (п. 1.4. ПДР).

Однак, з урахуванням суперечливих пояснень обох водіїв, неповноти схеми ДТП (яка не містить, зокрема, відомостей про гальмівний шлях), відсутності відеозаписів тощо, суддя позбавлений можливості дійти категоричного висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у настанні ДТП.

Питання про винуватість водія ОСОБА_2 не підлягає вирішенню за відсутності складеного відносно нього протоколу.

До того ж учасники ДТП не заявили клопотання про призначення у справі авто технічної експертизи, висновки якої могли бути джерелом доказової бази.

Суддя зауважує, що Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих ЄСПЛ у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Положенням ст. 62 Конституції України визначено, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відтак, наявні сумніви щодо дійсних обставин ДТП мають тлумачитись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що виключає адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 252, 279, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Борис ЗАМІКУЛА