Справа № 587/198/26
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , посвідчення офіцера НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3

за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом А4718 №76/6 про військове адміністративне правопорушення від 10.01.2026 08.12.2025 року в місці тимчасової дислокації 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , лейтенант ОСОБА_1 , командир 1 мінометної батареї НОМЕР_4 механізованого батальйону в/ НОМЕР_5 , дозволив старшому солдату ОСОБА_2 відбути у частину щорічної відпустки 09.12.2025 року, не зважаючи на те, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.12.2025 року № 359, відпустка старшого солдата ОСОБА_2 починається з 10.12.2025 року та не повідомивши командування, чим перевищив свої службові повноваження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину фактично визнав та суду пояснив, що дійсно солдат, який в його підпорядкуванні мав йти у відпустку з 10.12.2026 року. Разом з тим, він відпустив його 09 грудня 2025 року для того, щоб останній доправив пораненому побратиму у госпіталь м. Ужгород особисті речі.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Частиною 1 ст. 172-14 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 172-14 КУпАП відповідальність настає за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, повністю доведена.

Водночас суд, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, керується вимогами ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже беручи до уваги характер та обставини вчиненого правопорушення, яке хоча і містило в собі ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14КУпАП, але внаслідок конкретних обставин не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 має позитивну характеристику, свою вину визнав та продовжує несення військової служби, суд вважає за необхідне закрити провадження за малозначністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 22, 256, 278, ч. 2 ст. 172-14Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 втзнативинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя Л.М. Гончаренко