Справа № 526/3248/25
Провадження № 3/526/13/2026
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 лютого 2026 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, яка надійшли від ВП № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Велика Писарівка, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працює МТФ №1 АТ «Астарта», ідентифікаційний код невідомий,

за ст. 173-2 ч.2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу, 24.09.2025 близько 14 годині в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання доньки ОСОБА_2 , вчинила насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру, а саме ударила коліном в область поперека доньку ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Сергієнко В.І. подали письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Також, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно раніше проживала з чоловіком та дітьми, але її свекруха намагається відібрати дитину, паплюжачи її честь, оскільки в них існує особистий конфлікт.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Поняття адміністративного правопорушення розкривається шляхом визначення його основних характеристик (склад правопорушення): об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт правопорушення, суб`єктивна сторона.

З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання доньки ОСОБА_2 , вчинила насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру, а саме ударила коліном в область поперека доньку ОСОБА_2 .

Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_3 того дня невістка ОСОБА_1 нанесла удар ногою в поперекову зону онучки ОСОБА_2 , що супроводжувалося болісними відчуттями у дитини. При цьому пояснила, що раніше онучка отримала травму поперекової ділянки, впавши на ганку будинку.

В протоколі ж зазначено, що ОСОБА_2 , вчинила насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.2 ст.173-2КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство стосовно неповнолітньої чи малолітньої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст.1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, відповідальність за ст.173-2 КУпАП настає лише в тому разі, коли протиправними діями було завдано шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а не в разі коли така шкода лише могла бути заподіяна, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Обов`язковим елементом складу цього правопорушення є: діяння (умисні дії або бездіяльність насильницького характеру), наслідок фактично завдана шкода, причинний зв`язок між ними. Якщо шкода могла бути завдана, але фактично не доведена, то склад правопорушення відсутній.

Ініціатором складання протоколу не наведено чи спричинили такі дії ОСОБА_1 певні негативні наслідки для потерпілої особи.

Фото чи відеофіксація наявності тілесних ушкоджень не проводилася, в тому числі і заявниками (бабою, батьком). Висновок педіатра або сімейного лікаря про фізичні прояви стресу у дитини після вказаних подій (порушення сну, апетиту, страх тощо) відсутній. Акту органу опіки та піклування, чи іншого реагування на цю подію не має.

При цьому орган опіки та піклування розглядав заяву ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку її участі у спілкуванні з дітьми і ухвалив рішення 29.10.2025, тобто після вказаних подій, яким визначив порядок та спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дітей . Дане питання (щодо нанесення удару дочці) також обговорювалося на засіданні даної комісії, однак підтвердження не знайшло.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 173-2 ч.2, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя: С. А. Киричок