Справа № 706/74/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м.Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженої, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, працюючої дояркою в СТОВ «Маяк Агро», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 повторно протягом року ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК Украйни, щодо свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, останній не відвідує навчений заклад без поважних причин.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1 , роз`яснені.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та пояснила, що має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Проживає спільно із співмешканцем. Працює дояркою у СТОВ «Маяк Агро» позмінно. Син ОСОБА_7 навчається у 8 класі, її взагалі не слухає, втікає з дому, не відвідує школу, часто не ночує вдома, де знаходиться їй не відомо.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла таких висновків.

Диспозицією частини першої статті 184 КУпАП встановлена адміністратвина відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей

Частина друга статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення особою вищевказаних діянь повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення,

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Преамбула Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-ІІІ) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні (ст. 2 Закону № 2402-ІІІ).

Держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону № 2402-ІІІ).

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону № 2402-ІІІ).

Відповідно до статті 35 Закону № 2402-ІІІ особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Аналіз приписів Закону № 2402-ІІІ дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо виховання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання неповнолітніх. Ухилення батьків та осіб, що їх замінюють від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, тощо.

За результатами розгляду справи суддею встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на неї законом покладено обов`язки щодо виховання сина, забезпечення йому необхідних умов життя та навчання.

Водночас ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї обов`язків, не дбаючи про належні умови навчання, виховання, розвитку дитини, чим вчинила адміністративне правопорушення.

Правопорушення вчинила повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, що підтверджується долученими до протоколу постановами, а тому суддя кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП доводиться дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, у тому числі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 476678 від 27.12.2025, зміст якого наведено вище;

- наданими працівнику поліції ОСОБА_1 поясненнями про те, що її син дійсно не відвідує школу без поважних причин, не слухається, майже ніколи не ночує вдома та їй не відомо, де він знаходиться. Таку поведінку сина вона пояснює відсутністю достатньої уваги з її боку, оскільки вона багато часу проводить на роботі, що негативно впливає на формування характеру дитини. Також зазначила, що між ОСОБА_7 та її співмешканцем склалися неприязні відносини, через що ОСОБА_7 перестав ночувати вдома. У вчиненому розкаюється;

- згідно скерованого директором Осітнянської гімназії на ім`я начальника Уманського районного управління поліції відношення від 10.12.2025 №70 учень 8 класу Осітнянської гімназії Христинівської міської ради Черкаської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (малолітній), проживаючий разом з матір`ю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) відсутній на навчанні у гімназії протягом 10 днів без поважної причини;

- із характеристики на учня 8 класу Осітнянської гімназії Христинівської міської ради Черкаської області слідує, що ОСОБА_8 навчається в Осітнянській гімназії з 1 класу. За період навчання зарекомендував себе як не дисциплінований, безвідповідальний учень, має навчальні досягнення початкового та середнього рівнів. Постійно без поважних причин пропускає навчання в школі. Обманює вчителів та однокласників. Безвідповідальний, грубий, курить та п`є алкогольні напої. Учень має здатність засвоювати навчальний матеріал, але лінивий і незібраний, тому досягає слабких результатів. В навчальній діяльності проявляє пасивну участь. На уроках працює слабо, домашні завдання не виконує. Дружні відносини з однолітками погані, не завжди з повагою ставиться до дорослих. Фізичний розвиток має добрий. Зовнішній вигляд не охайний. Матір не приділяє уваги навчанню та вихованню учня. Часто без поважної причини не відвідує школу. Був помічений у крадіжках, перебуває на внутрішкільному обліку;

- постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2025 у справі №705/1440/25 ОСОБА_9 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- прийнятою 12.12.2025 суддею Христинівського районного суду Черкаської області постановою у справі №706/1746/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що мають доказове значення у їх сукупності, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за невиконання нею, як матір`ю, обов`язків щодо виховання малолітньої дитини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, і вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на рівні мінімальної межі санкції статті.

На підставі ст. 40 1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 7, 9, 184, 245, 247, 251, 276, 283- 285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач платежу: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Христинівський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Альона ШКОЛЬНА