Справа № 569/919/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 162 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2026, близько 15 год 40 хв, ОСОБА_1 , в обмінному пункті валют «X-CHANGE», що за адресою: м. Рівне, проспект Миру, 18, за відсутності ліцензії обміняла (придбала) 20 (двадцять) доларів США по курсу 43,30 грн за один долар США, на загальну суму 866 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 162 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом, не надіслала.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лаврентьєв Є.О. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП. На підтвердження доводів посилався на відсутність покликання в протоколі на відповідну норму спеціального Закону, яку порушила ОСОБА_1 , вказав, що до протоколу не долучені письмові пояснення свідків, які могли б підтвердити факт вчинення правопорушення.

В судове засідання захисник Лаврентьєв Є.О. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом, не надіслав.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 162 КУпАП, не є обов`язковою.

З огляду на те, що ОСОБА_1 повідомлена про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлялася про судові засідання, враховуючи, що участь особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 162 КУпАП, не є обов`язковою, беручи до уваги, що у справі приймав участь захисник Лаврентьєв Є.О., який висловив свою правову позицію, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника, на підставі наявних доказів.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 162 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Зі змісту сформульованої у ст. 162 КУпАП диспозицій слідує, що вона є бланкетною, а тому при кваліфікації слід керуватися законодавчими чи іншими нормативними актами щодо порядку здійснення валютних операцій.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 4 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту. Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

Відповідно до п. 13 Постанови правління Національного банку України від 02.01.2019 року № 1 «Про затвердження Положення про структуру валютного ринку України, умови та порядок торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України» до валютно-обмінних операцій належать: купівля у фізичних осіб - резидентів і нерезидентів готівки іноземної валюти за: готівкові кошти в гривні та/або безготівкові кошти в гривні з подальшим їх зарахуванням на власні поточні рахунки цих фізичних осіб; продаж фізичним особам - резидентам і нерезидентам готівки іноземної валюти за: готівкові кошти в гривні та/або безготівкові кошти в гривні з власних поточних рахунків цих фізичних осіб; обмін фізичним особам - резидентам і нерезидентам готівки іноземної валюти однієї іноземної держави на готівку іноземної валюти іншої іноземної держави.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції» торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до статті 9 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про валюту і валютні операції» банки надають банківські та інші фінансові послуги, якщо вони є валютними операціями, на підставі банківської ліцензії. Небанківські фінансові установи на підставі ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій здійснюють такі валютні операції: 1) торгівля валютними цінностями в готівковій формі; 2) здійснення платіжних операцій; 3) здійснення розрахунків у іноземній валюті на території України за договорами страхування життя; 4) факторинг (у частині здійснення розрахунків на території України в іноземній валюті між факторами та клієнтами за операціями з міжнародного факторингу щодо відступлення права грошової вимоги до боржника-нерезидента); 5) інші валютні операції, визначені Національним банком України.

У ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій зазначаються валютні операції, які дозволяється здійснювати небанківській фінансовій установі на підставі цієї ліцензії. Небанківські фінансові установи здійснюють валютні операції, пов`язані з наданням фінансових послуг такими установами, без отримання ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій у випадках та порядку, встановлених Національним банком України.

Зі змісту ст. 9 Закону України «Про валюту і валютні операції» вбачається, що купівлю та продаж іноземної валюти, валютно-обмінні операції мають право здійснювати банки та небанківські фінансові установи за наявності відповідних ліцензій від НБУ, винятки прямо встановлюються актами НБУ.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції» торгівля валютними цінностями у готівковій формі у пунктах обміну іноземної валюти, що підлягають внесенню до Реєстру пунктів обміну іноземної валюти, але не внесені до нього, забороняється.

Відповідно, правом здійснювати валютно-обмінні операції фізичні особи не наділені.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, підтверджується дослідженими та оціненими в ході судового розгляду доказами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №737399 від 14.01.2026 встановлено час, місце та спосіб вчинення адміністративного правопорушення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Отже такий доказ суд вважає належним та допустимим, крім того обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 14.01.2026, близько 15 год 40 хв, перебуваючи у пункті обміну валют «X-Change» за адресою: м. Рівне, проспект Миру, 18, обміняв 20 (двадцять) доларів США, отримавши взамін від касира 866 (вісімсот шістдесят шість) гривень. Чек про дану операцію йому не надали.

Суд враховує, що матеріали справи не місять доказів перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з обмінником «X-Change», як і не надано доказів того, що ОСОБА_1 , здійснюючи незаконну валютну операцію, діяла від імені обмінника «X-Change» на іншій правовій підставі. В матеріалах справи відсутні квитанції про проведену розрахункову валютну операцію від обмінника «X-Change».

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що суб`єктом даного адміністративного правопорушення є ОСОБА_1 , яка безпосередньо здійснила незаконну валютну операцію.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердила факт проведення обмінної операції за обставин викладених в протоколі.

Відповідно до протоколу огляду від 14.01.2026 оглянуто 20 (двадцять) доларів США, які добровільно надала для огляду ОСОБА_1 .

Доводи захисника Лаврентьєва Є.О. про те, що в протоколі не вказано конкретну норму закону, яку порушила ОСОБА_1 , суд визнає неспроможними. Диспозиція ст. 162 КУпАП передбачає відповідальність за незаконні купівлю, продаж, обмін валютних цінностей. Стаття 9 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначає коло осіб, які мають право здійснювати купівлю та продаж іноземної валюти, валютно-обмінні операції, при цьому виключно за наявності відповідних ліцензій від НБУ, до яких ОСОБА_1 не належить.

У протоколі про адміністративне правопорушення чітко зафіксовано факт здійснення ОСОБА_1 придбання/обмін іноземної валюти поза межами уповноважених установ, що само по собі становить об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП.

Суд констатує, що фактичні обставини, викладені у протоколі, дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, що, у свою чергу, дає можливість суду зіставити фактичну складову з його юридичною формулою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи правопорушника, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, зважаючи на вид та розмір адміністративного стягнення, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь її вини та обставини правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ст. 162 КУпАП у виді попередження з конфіскацією валютних цінностей.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження з конфіскацією купюри номіналом 20 (двадцять) доларів США, з серійним номером НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Рівн. Обл./ Рівнен.міс.тг/22030101. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 38012494. Рахунок отримувача: UA0017527. Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Олег КОСТЮК