Справа № 303/668/26
П О С Т А Н О В А

11 лютого 2026 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Морозова Н. Л., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

- за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574057 від 23.01.2026 року, зазначено, що «водій ОСОБА_1 23.01.2026 року о 23:16 годині, в с. Великі Лучки по вул. Миру, керував транспортним засобом марки «BMW 320D» д/н знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, блідність обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП».

До матеріалів справи поліцейським СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, старшим сержантом поліції, Фірцак І., додано довідку-клопотання в якій він зазначає, що під час заповнення бланку протоколу про адміністративне правопорушення в частині кваліфікації дій особи, ним було допущено помилку, а саме: в частині написання частини статті КУпАП, а саме: ч.2 ст.130 КУпАП. Просив кваліфікувати діяння громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таке, відповідальність за яке передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.6).

Згідно фабули правопорушення, викладеної у протоколі серії ЕПР1 №574057 від 23.01.2026 року, складеного відносно водія ОСОБА_1 , вбачається саме: правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому суддя бере до уваги довідку-клопотання щодо уточнення частини статті 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи (в матеріалах справи наявні довідки про доставку СМС-повідомлень), але не повідомив суд про причини неявки.

Захисник правопорушника адвокат Жураківський А. І. у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, 11.02.2026 року подав заяву в якій просить розглядати справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у його відсутності. Крім цього, просить врахувати подані ним письмові заперечення, які він підтримує в повному обсязі, при винесенні рішення. У письмових запереченнях зазначає: «у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до протоколу складеного 23.01.2026 о 23:52, в с. Великі Лучки по вулиці Миру громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки БМВ з номерними знаком НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

З урахуванням істотних процесуальних порушень, допущених під час складання матеріалів справи, а також відсутності належних і допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, постанова не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав: Недопустимість протоколу серії ЕПР1 №574057 від 23.01.2026 про адміністративне правопорушення як доказу у зв`язку з істотними порушеннями процедури та незаконною спробою зміни правової кваліфікації. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574057, складеного 23.01.2026 о 23:52, у с. Великі Лучки по вул. Миру, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, блідність обличчя, та відмовився від проходження медичного огляду, чим, на думку працівників поліції, порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. У протоколі зазначено, що відповідальність за вказані дії передбачена ч.2 ст.130 КУпАП. Таким чином, саме протокол визначає обсяг обвинувачення та правову кваліфікацію діяння за ч.2 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП, відповідальність за цією нормою настає виключно у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП. Однак фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі, не містить жодної кваліфікуючої ознаки повторності, не зазначено відомостей про попереднє притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та не наведено даних щодо відповідного судового рішення.

Крім того, в порушення п.4 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від

07.11.2015 №1395, до протоколу не долучено довідку, у якій повинна міститися інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення та прийняте у справі рішення, що є обов`язковим у разі інкримінування ч.2 ст.130 КУпАП.

Водночас до матеріалів справи долучено так звану довідку-клопотання про доопрацювання матеріалів справи (без реєстраційного номера, дати складання та зазначення адресата), складену старшим сержантом поліції СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області Іваном Фірцаком, у якій зазначено, що під час заповнення бланку протоколу ним було допущено помилку, та міститься прохання вважати дії ОСОБА_1 такими, що підлягають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак чинним законодавством не передбачено можливості внесення змін до протоколу про адміністративне правопорушення шляхом додання довідок, тим більше після його складання та підписання. Відповідно до п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, не допускається закреслення, виправлення або внесення додаткових записів до протоколу після його підписання особою, стосовно якої його складено.

Фактично стороною обвинувачення визнається помилковість правової кваліфікації, зазначеної у протоколі, та здійснюється спроба зміни обсягу обвинувачення поза межами процедури, встановленої КУпАП, що є неприпустимим та порушує право особи на захист, гарантоване ст.268 КУпАП, оскільки особа була змушена захищатися від одного обсягу обвинувачення, тоді як у суді фактично пропонується інший.

Відповідно до ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суд зобов`язаний перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи. Водночас суд не наділений повноваженнями усувати недоліки обвинувачення або змінювати правову кваліфікацію діяння.

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia, заява №926/08, рішення від 20.09.2016), у якому ЄСПЛ наголосив, що за відсутності сторони обвинувачення або за наявності недоліків обвинувачення суд не має права перебирати на себе її функції, оскільки це порушує принцип змагальності та рівності сторін, гарантований ч.І ст.6 Конвенції з прав людини.

За наведених обставин, у порушення вимог ст.251, ст.256, ст.268 та ст.278 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії.. EПP1 №574057 від 23.01.2026 є складеним з істотними процесуальними порушеннями та не може бути використаний як належний і допустимий доказ у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за будь-якою частиною ст.130 КУпАП.

2. Необґрунтованість підстав зупинки транспортного засобу та упередженість дій працівників поліції

На запит водія щодо причини зупинки транспортного засобу працівниками поліції було повідомлено:,, Порушення швидкісного режиму у даній погодній обстановці, що зазначено на відео за номер NOR_8888888_000000_1549_0645 .

При цьому події відбувалися у нічний час, а будь-яких конкретних відомостей щодо фактичної швидкості руху транспортного засобу, допустимих швидкісних обмежень на відповідній ділянці дороги, а також способу та засобу фіксації швидкості водієві повідомлено не було. Правила дорожнього руху України визначають допустимі швидкісні режими (розділ 12 ПДР), однак не передбачають жодного порядку або алгоритму суб`єктивного визначення перевищення швидкості, зокрема шляхом візуального спостереження чи «оцінки з урахуванням погодних умов». Перевищення швидкості як факт може бути встановлене виключно за допомогою спеціальних технічних засобів, що застосовуються у встановленому законом порядку.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт перевищення швидкості, зокрема відсутні відомості про застосування сертифікованих та повірених технічних засобів вимірювання швидкості, відеозаписи з відповідною фіксацією або інші належні та допустимі докази. Таким чином, повідомлена водієві причина зупинки транспортного засобу не підтверджена жодними об`єктивними даними.

За таких обставин підстава для зупинки транспортного засобу є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону. Оскільки зупинка транспортного засобу є початковою процесуальною дією, сумнівність та необґрунтованість її підстав ставить під сумнів законність усіх подальших дій працівників поліції, зокрема документування нібито виявленого адміністративного правопорушення та збирання доказів у справі.

З урахуванням викладеного, дії працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу ґрунтувалися на припущеннях, а не на встановлених у законному порядку фактах, що є додатковим підтвердженням недопустимості отриманих у подальшому доказів та порушення вимог справедливого та законного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння. Така правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 15.03.2019 року у справі N 686/11314/17. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.10.2019 року у справі N 357/10134/17, провадження N К/9901/32368/18.

Висловлювання працівників поліції, зафіксовані на відеозаписі, зокрема фрази на кшталт «я знаю сього чоловіка», «я тебе недавно спирав», свідчать про упереджене ставлення до водія та наявність заздалегідь сформованого уявлення про його винуватість. За таких обставин дії працівників поліції були спрямовані не на об`єктивну перевірку дотримання вимог законодавства, а на складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, що суперечить вимогам ст.19 Конституції України та ст.7 Закону України «Про Національну поліцію», якими передбачено обов`язок діяти виключно в межах закону та з дотриманням принципу неупередженості. Така поведінка є несумісною з гарантіями справедливого та неупередженого провадження, передбаченими ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

3. Спростування викладених у протоколі обставин відеозаписами та відсутність підстав для проведення огляду.

Дослідивши адміністративні матеріали, оглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які додані до матеріалів справи, сторона захисту вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

З відеозаписів долучених до матеріалів справи, був зупинений працівниками поліції. При цьому працівники поліції запитавши чи не вживав водій алкоголь, фактично не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Описані в протоколі ознаки, які нібито виявлені у водія спростовуються у відео. Так поведінка останнього повністю відповідала обстановці, він розумів як діяти відповідно до ситуації, що склалася, чітко відповідав на поставлені запитання.

ст. 130 КУпАП має декілька альтернативних діянь, що становлять об`єктивну сторону цього адміністративного правопорушення:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має передувати відповідна процедура направлення на такий огляд.

Відповідно до п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 N 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота, а саме: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже з урахуванням зазначеним вимог законодавства, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, недостатньо самої відмови особи. Обов`язковою складовою цього правопорушення також є існування підстав для проведення такого огляду, яких в цьому проваджені встановити не можливо.

Абзацом 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зокрема ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування достатньо швидко та адекватно відповідає на всі питання поліцейського без будь-якої підвищеної жвавості або навпаки сповільненості. Протягом усього спілкування із працівниками поліції, водій поводить себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена.

Відтак працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Отже, зміст викладених обставин адміністративного правопорушення у протоколі не узгоджується із сукупністю інших доказів по справі, які мають бути предметом перевірки під час судового засідання.

В силу дії принципу презумпції невинуватості, який має конституційне закріплення, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

4.Відсутність на відеозаписі пропозиції пройти медичний огляд та недоведеність відмови від нього

З наданого до матеріалів справи відеозапису не вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було вручено направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я з метою визначення перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Також на відеозаписі відсутні будь-які роз`яснення або пропозиції з боку працівників поліції щодо проходження огляду у медичному закладі.

Натомість, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт перебування у стані сп`яніння та вживання алкогольних напоїв, водночас не заперечував проти проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Вказані обставини зафіксовані на відео (фрагмент орієнтовно 23 год. 43 хв. 04 с. відеозапису №М(ЖД)000000_000000_20260123_232029_0014, долученого до матеріалів адміністративної справи).

Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції, відповідно до вимог закону, мали обов`язок або доставити водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, або належним чином зафіксувати факт його відмови від проходження огляду після вручення письмового направлення до конкретного медичного закладу. Однак вказаних дій працівниками поліції здійснено не було.

Хоча в матеріалах адміністративної справи міститься направлення на медичний огляд, його наявність у матеріалах справи не підтверджується відеозаписом. На відео працівники поліції не повідомляють про існування такого направлення, не вручають його водієві та не пропонують пройти огляд у закладі охорони здоров`я, що свідчить про формальний характер цього документа та порушення встановленої процедури.

Відповідно до вимог Інструкції та Порядку проведення огляду, у разі відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я після належної пропозиції та вручення направлення, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія, спрямовані на ухилення від огляду. Проте відеозапис не підтверджує, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пропонувалося пройти огляд у медичному закладі, а відтак відсутні підстави вважати, що мала місце саме відмова від такого огляду.

Недотримання працівниками поліції форми та порядку оформлення і вручення направлення на медичний огляд, а також відсутність належної фіксації процедури огляду на відеозаписі, свідчить про порушення вимог ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку проведення огляду. За таких обставин докази, отримані з порушенням встановленого законом порядку, є недопустимими та не можуть братися судом до уваги.

Наявні у матеріалах справи докази не підтверджують, що особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, за відсутності беззаперечних доказів відмови від проходження огляду відповідно до встановленої процедури, не дотримано приписів ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку проведення огляду, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не може вважатися таким, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у розумінні закону.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпція невинуватості поширюється також на справи про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з чим, просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт г-на України НОМЕР_3 , виданий Мукачівським РВУМВС України в Закарпатській обл. 28 вересня 2006 року, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.».

Перевіривши матеріали справи, прихожу до наступного висновку:

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.245,280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частина перша статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само,

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п.2.9а ПДР України) так і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п. 2.5 ПДР України), які передбачені різними пунктами ПДР України.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував 03.06.2010 року, посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 , категорії В. С (відповідно довідки начальника ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про наявність посвідчення водія). (а.с.8).

При матеріалах справи наявний рапорт поліцейського СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, старшого сержанта поліції, Фірцак І. від 24.01.2026 року, в якому він зазначив, що під час несення служби в наряді СРПП ВП №1 Мукачівського РУП УНП в Закарпатській області, в період часу з 08:00 год. 23.01.2026 року по 08:00 год. 24.01.2026 року, за адресою: с. Великі Лучки, вул. Миру, на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», ним було зупинено транспортний засіб марки «BMW 320D» д/н знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , під час перевірки документів у якого було встановлено, що він позбавлений права керування транспортним засобом постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області №303/1910/24, яка набрала чинності 05.03.2025 року, чим своїми діями порушив пункт 2.1«а» ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення по ч.4 ст.126 КУпАП, серії ЕНА №6557424. (а.с.5).

До протоколу поліцейським додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6557424 від 23.01.2026 р., складеної об 23:59 год. по вул. Миру, 76, в с. Великі Лучки, поліцейським відділу поліції №1 (м. Мукачево) Мукачівського району управління поліції ГУНП в Закарпатській області, старшим сержантом поліції, ОСОБА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , за ч.4 ст.126 КУпАП, а саме: 23.01.2026 року о 23:16 годині, в с. Великі Лучки по вул. Миру, 76, керував транспортним засобом марки «BMW 320D» д/н знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування, чим порушив п.2.1«а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 20400,00 гривень (а.с.3).

Зі змісту оглянутого відеозапису з бодікамери поліцейського, що здійснена під час вище вказаних подій, а саме: 23.01.2026 року, з дотриманням вимог ч.2 ст.266 КУпАП та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, слідує, що 23.01.2026 року працівниками поліції був зупинений транспортний засіб марки «BMW 320D» д/н знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» за порушення правил дорожнього руху України. У зв`язку з виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, про що повідомлено водію, працівниками поліції запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, але вони повинні зачекати поки він зателефонує своєму адвокату, при цьому водій закрився у автомобілі. Поліцейські надали час водію ОСОБА_1 для того щоб він міг зв`язатися зі своїм адвокатом, але водій неодноразово на прохання працівників поліції, просив їх чекати оскільки він комусь телефонує, при цьому пересів на пасажирське сидіння автомобіля. Після чого, працівники поліції повторно запитали водія ОСОБА_1 чи готовий він пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, та наголосили, що якщо водій в подальшому не буде погоджуватися пройти такий огляд, то поліцейськими буде його відповідь розцінюватися, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Водій ОСОБА_1 після тривалого часу, знову повідомив, що хай поліцейські почекають бо він телефонує комусь, та причину цього не повідомив. Ця відповідь водія ОСОБА_1 , поліцейськими була розцінена, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, та складено відповідний протокол. (а.с.10).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №574057 від 23.01.2026 року, копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6557424 від 23.01.2026 року за ч.4 ст.126 КУпАП, копією направлення водія на медичний огляд водія від 23.01.2026 року, рапортом поліцейського Фірцак І. від 24.01.2026 року, довідкою про наявність посвідчення водія, компакт-диском відео фіксацією правопорушення від 23.02.2026 року.

Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необхідним притягнути його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, передбаченого санкцією даної норми (ч.1 ст.130 КУпАП).

У відповідності до статті 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись: ст.40-1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , штраф у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень на рахунок UA0007001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, одержувач коштів ГУК у Закарпатській області/21081300, Код , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу держаної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Копію постанови направити у ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області для відому та виконання, після набрання законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, яка згідно Закону України Про судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (665,60 грн.) на рахунок отримувача коштів: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за ЄДРПОУ №37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт №5.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після вручення її особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя Наталія МОРОЗОВА