Справа №: 302/1736/25 Провадження № 3/302/7/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

03 лютого 2026 року селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І., за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Белли В.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 04 грудня 2025 року біля 18:00 год в селищі Міжгір`я по вул. Шевченка керувала транспортним засобом марки VOLKSWAGEN T-ROC державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння обличчя чим порушила п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Белла В.М. під час розгляду справи повідомив, що ОСОБА_1 обізнана з часом і місцем судового засідання, особисто участі в ньому брати не бажає, її відсутність не перешкоджає розгляду справи. Захисник адвокат Белла В.М. заявив, що:

1) Поліцейськими здійснено зупинення водійки ОСОБА_1 безпідставно, а саме в порушення ст.35 Закону України «Про національну поліцію», що не передачено жодним із наявних пунктів, які дають підставу для зупинки водія.

2) Поліцейським не зафіксовано транспортний засіб під керуванням водійки ОСОБА_1 в русі, що виключає можливість ідентифікації її як водія, тобто суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП;

3) У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення відсутнє зазначення складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за «відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння», а наявне тільки «керування в стані алкогольного сп`яніння», що є вже іншим складом адміністративного правопорушення, який не задокументований взагалі належними а допустимими доказами, а саме відсутній документ про освідчення водійки ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

4) 3 оглянутих безперервних відеофайлів з боді-камери поліцейського вбачається, що поліцейський під час пропонування водійці ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не зазначив жодної підстави для законності такої вимоги, що передбачена вищезазначеним законодавством, а тому така вимога є безпідставною та незаконною, а отже і прийняття відмови від огляду водійки ОСОБА_1 є незаконними та сам адміністративний протокол про адміністративне правопорушення - недопустимим доказом. Натомість відеофайлами зафіксовано тільки те, що поліцейський підходить до стоячого автомобілю, в якому на сидінні водія перебуває ОСОБА_1 , не називає свого прізвища, а зразу звертається до ОСОБА_1 та говорить, що з її автомобілю чутно запах алкоголю. Зауважую суду, не з ротової порожнини водійки, а з салону автомобілю, що не передбачено законодавством, як підстава для пропонування водію проходити огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Жодними іншими відеофайлами не зафіксовано жодного твердження поліцейського про наявність у ОСОБА_1 будь-якої ознаки алкогольного сп`яніння, яка б надавала право поліцейському пропонувати їй пройти огляд на стан сп`яніння.

5) А тому із описаного в пункті 4 цього Клопотання, захист наголосив, що зазначені у наданих до справи поліцейським документах (доказах), а саме Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.12.2025р. (виражене тремтіння пальців рук; запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя; нечітка хода) не підверджуються оглянутою в суді безперервною відеозйомкою на боді-камери пліцейського, а отже є недостовірними, безпіставними та надуманими, а отже і неналежними доказами, які суд не повинен брати до уваги при вирішенню факту доведеності вини ОСОБА_2 .. На відеофайлах ОСОБА_1 поводиться та спілкується з поліцейськими природньо, координація рухів не порушена, обличчя звичайне без почервоніння, поліцейським взагалі не здійснювалась перевірка на рахунок наявності запаху алкоголю з ротової порожнини водійки, не здійснювалась, на проводилась пальц- носова переварка координації рухів .

6) Відповідно до судової практики Рапорт поліцейського Легоша Василя також не повинен братись до уваги судом щодо доведеності наявності вини ОСОБА_1 , позаяк, згідно суової практики він є заінтересовано стороною у даній справі, а вина повинна довотитись іншими доказами.

7) Поліцейським порушена правова процедура прийняття відмови водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка, згідно встановленої правової процедури, повинна прийматись та документуватись поліцейським не на місці зупинки транспортного засобу, а в медичному закладі, куди поліцейського зобов`язує доставляти водія пунктом 7 Порядку №1103 (Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав).

Відтак захист наголосив, що поліцейським прямо порушено вимоги статті 266 КУпАП. що є беззаперечними підставами для визнання процедур даного огляду (відмови від огляду) недійсним у порядку ч,5 ст.266 КУпАП!

На підставі наведеного захисник ОСОБА_1 адвокат Белла В.М. просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення та повернути ОСОБА_1 вилучене в неї посвідчення водія.

З`ясовуючи обставини, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суддя враховує таке.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (п. 2.5. ПДР).

Водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9. а). ПДР).

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі- Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 531696 від 04.12.2025 слідує, що ОСОБА_1 04 грудня 2025 року біля 18:00 год в селищі Міжгір`я по вул. Шевченка керувала транспортним засобом марки VOLKSWAGEN T-ROC державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння обличчя чим порушила п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 .

Щодо доводів захисника адвоката Белли В.М. про відсутність зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення складу інкримінованого правопорушення суддя зауважує про таке.

Статтею 256 КУпАП регламентовано вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої в ньому повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Тобто діючим законодавством не передбачено суворих вимог щодо формулювання стверджуваного правопорушення (формули обвинувачення), а також деталізованого викладення його складу (ознак і елементів) у протоколі про адміністративне правопорушення

Суддя констатує, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає приписам ст. 256 КУпАП, з його змісту не вбачається

Відтак суддя відхиляє доводи захисника про відсутність у протоколі відображення складу адміністративного правопорушення позаяк з його змісту чітко й у спосіб, який не передбачає можливості двоякого тлумачення чи розуміння зазначено, зокрема, що водій керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суддя зауважує, що в даному випадку виклад об`єктивної сторони повністю співпадає з кваліфікацією. Також береться до уваги той факт, що матеріалами справи в їх сукупності доводиться відсутність у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності будь-яких сумнівів щодо її дій та їх кваліфікації, які стали підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Окремо суд зауважує, що, як зафіксовано на відеоматеріалах, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду з метою встановлення стану сп`яніння буде підставою для складення протоколу й притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом досліджені направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 04.12.2025 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя констатує, що зазначені документи складені за формою та у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858. Суддя надає оцінку зазначеним доказам у сукупності з іншими доказами наявними в матеріалах справи, які узгоджуються між собою.

Під час розгляду досліджено додані до протоколу відеоматеріали, які містяться на DVD диску.

На відео файлі «NOR_0000000_000000_20251204_180149_0010.MOV» відображений період часу з 18:01:49 по 18:11:49 з часу зупинки транспортного засобу. Поліцейський висловив прохання пред`явити документи на право керування транспортним засобом і повідомив, що здійснюється відеофіксація спілкування. Суддя констатує, що ОСОБА_1 перебуває пристебнутою паском безпеки на водійському сидінні автомобіля з увімкненим двигуном і не заперечує факту керування транспортним засобом, натомість надалі просить поліцейського дозволити продовжити рух і поїхати до медзакладу керуючи автомобілем або ж припаркувати його на протилежному боці вулиці. В подальшому, стоячи біля передньої водійської двері на якій приспущене скло, поліцейський інформує водійку ОСОБА_1 , що з салону автомобіля відчутній різки запах алкоголю й пропонує водійці пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. Тобто поліцейський чітко висловив пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння й вказав на підставу його проведення. Водійка не заперечила наявності зазначної підстави, натомість почала ухилятись від проведення огляду. Поліцейський неодноразово пропонує пройти огляд на стан сп`яніння або ж на місці зупинки з використанням сертифікованого приладу або ж в закладі охорони здоров`я. Водночас роз`яснює водійці, що вона також може відмовитись від проходження огляду й роз`яснює, що це буде порушенням п. 2.5. Правил дорожнього руху й порушенням ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

О 18:07 поліцейський чітко озвучує ОСОБА_1 про наявні у неї ознаки стану алкогольного сп`яніння: відчутність запаху алкоголю з порожнини рота й виражене тремтіння пальців рук. Водійка не висловлює жодних заперечень щодо озвучених ознак стану сп`яніння.

На відеофайлі «NOR_0000000_000000_20251204_181149_0011.MOV» відображено період часу з 18:11:49 по 18:21:49. В період часу з 18:13 поліцейський оголошує ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП. Поліцейські неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки або в медзакладі, проте остання ухиляється від проходження огляду.

На відеофайлі «NOR_0000000_000000_20251204_182150_0012.MOV» відображено період часу з 18:21:49 по 18:31:01. Поліцейські знову неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що остання просить зачекати й пропонує поліцейським поговорити по телефону з невстановленою особою, на що останні відповідають відмовою. В період з 18:30 поліцейський повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в лікарні. При цьому повторно роз`яснює, що якщо вона відмовиться від проходження огляд буде складено протокол про адмінправопорушення, посвідчення водія буде вилучено й видано їй тимчасове на підставі якого вона зможе керувати транспортними засобами до завершення розгляду справи судом, та роз`яснює про відсторонення її в цей день від керування транспортними засобами.

На відеофайлі «NOR_0000000_000000_20251204_183143_0013.MOV» відображено період часу з 18:31:43 по 18:32:19 на якому поліцейський повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки на що остання чітко повідомляє про відмову. Надалі поліцейський пропонує пройти огляд в закладі охорони здоров`я на що ОСОБА_1 також чітко висловлює відмову.

На відеофайлі «NOR_0000000_000000_20251204_183442_0014.MOV» відображено період часу з 18:34:43 по 18:35:36 на якому містить процедура ознайомлення поліцейським Бундзяк Г.І. із складеним щодо неї протоколом про адміністративне правопорушення, зачитує його реквізити й оголошує зміст протоколу, повідомляє про вилучення від неї посвідчення водія та видачу тимчасового посвідчення й надає протокол для підписання. ОСОБА_1 під час ознайомлення погоджується й не висловлює заперечень або ж зауважень щодо протоколу, після чого підписує його та отримує від поліцейського копію протоколу.

В рапорті поліцейського Легоша В. від 04.12.2025 відображено обставини щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Відомості рапорту поліцейського суддею беруться до уваги не як первинний доказ факту вчинення правопорушення, а в сукупності з іншими доказами в справі про адміністративне правопорушення. Суддя констатує, що відомості рапорту поліцейського узгоджуються з відомостями інших доказів у справі, які також логічно пов`язані між собою, є взаємодоповнюючими і не містять суперечностей.

Наведеними доказами в їх сукупності достовірно підтверджується факт керування ОСОБА_1 04 грудня 2025 року біля 18:00 год в селищі Міжгір`я по вул. Шевченка транспортним засобом марки VOLKSWAGEN T-ROC державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння та її відмови від проходження в установленому законом порядку огляд з метою установлення стану алкогольного сп`яніння.

Як неодноразово вказував у своїх рішеннях ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Суддя уважає за необхідне обговорити аргументи захисника ОСОБА_1 адвоката Белли В.М. , які на його думку є доречними й такими, що мають істотне значення в цій справі й констатує наступне.

Суд відхиляє доводи адвоката Белли В.М. щодо безпідставної зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відсутність фіксації факту керування нею транспортним засобом як взаємовиключні. При цьому зауважує на тому, що ОСОБА_1 не оспорювала правомірності її зупинки, не оскаржувала в цій частині дій поліцейських, не робила зауважень після зупинки чи під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Суд відхиляє доводи адвоката Белли В.М. щодо відсутності підстав для проведення огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння й відсутності у неї ознак сп`яніння, а також щодо порушення поліцейськими процедури огляду, оскільки такі спростовуються наведеними вище, установленими з об`єктивних доказів (відеоматеріалів), фактичними обставинами.

Інші доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Белли В.М. були обговорені й спростовані при викладі установлених фактичних обставин справи.

Досліджені суддею докази, наявні в матеріалах справи є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один одного, за відсутності суперечностей між ними, а відтак є достатніми в сукупності для визнання доведеним факту керування ОСОБА_1 04 грудня 2025 року біля 18:00 год в селищі Міжгір`я по вул. Шевченка транспортним засобом марки VOLKSWAGEN T-ROC державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови її від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. Тобто суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР, а відтак доходить висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн 60 коп.

З наведених міркувань та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Закарп.обл. - 21081300, , рахунок UA0007001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. (Отримувач ГУК у м. Київ/22030106, Код , Рахунок UA0026001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 06.02.2026.

Суддя О. І. Повідайчик