Провадження № 3/554/127/2026
Провадження № 3/554/128/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року місто Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Лизенко А. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Горбенка П. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, протягом року до адміністративної відповідальності притягався 12 листопада 2025 року згідно з постановою серії ЕНА № 6140068 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн,

за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 511361 від 12 листопада 2025 року в цей день, приблизно о 21:35 год, у м. Полтаві по вул. Шолом-Алейхема, 33А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шолом-Алейхема від вул. Панянки в напрямку вул. Володимира Козака, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на бордюр, після чого допустив виїзд за межі проїзної частини, де допустив наїзд на насип ґрунту, в результаті чого транспортний засіб та бордюр отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, у зв`язку з чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 511335 від 12 листопада 2025 року за вказаних вище обставин, в цей день приблизно о 21:35 год, у м. Полтаві по вул. Шолом-Алейхема, 33А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в КП Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР в лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень не визнав. Пояснив про те, що він із друзями щосереди відвідують баню "Турист", розташовану в Подільському районі міста Полтави. Оскільки там вони вживають алкогольні напої, то зазвичай до бані його відвозить та забирає додому дружина. Так було і на цей раз. Дружина відвезла його до бані й приблизно о 21:00 год забрала, і разом із нею він поїхав до центру. Автомобілем керувала дружина. Під час руху по вулиці Шолом-Алейхема зустрічний автомобіль на повороті засліпив дружину і вона з`їхала на узбіччя. При цьому автомобіль заглух. Оскільки позаду на автомобілі їхав його товариш (також із бані), то дружина пересіла до автомобіля останнього та поїхала. ОСОБА_1 залишився чекати на евакуатор. Раптом під`їхав екіпаж поліції та співробітники висунули йому вимогу надати документи та пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 на місці пояснював, що автомобілем не керував, але працівники поліції не взяли такі пояснення до уваги та склали відповідні протоколи про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні захисник підтримав позицію, висловлену ОСОБА_1 , а також наведені ним обставини події. Просив закрити провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, суддя дійшов до таких висновків.

Справу розглянуто в порядку ст. 36 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, із відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля, який був розташований на узбіччі, а ОСОБА_1 перебував поряд із транспортним засобом. При цьому ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування автомобілем (а. с. 10, 11, матеріали справи 554/16392/25).

Допитана в судовому засіданні дружина ОСОБА_1 - громадянка ОСОБА_2 показала, що кожної середи її чоловік відвідує баню "Турист" разом із друзями. Оскільки він нерідко там вживає алкогольні напої, то саме вона відвозить його до бані та потім забирає додому. Своєю чергою, вона має водійське посвідчення та значний водійський стаж. 12 листопада 2025 року, приблизно о 17:00 год вона відвезла чоловіка на автомобілі AUDI до бані та поїхала у своїх справах. Надалі вони зателефонувалися і приблизно о 20:40 год ОСОБА_2 забрала чоловіка з бані. В автомобілі чоловік сидів на передньому пасажирському сидінні, тоді як вона керувала автомобілем. Під час руху та під`йому по вулиці Шолом-Алейхема зустрічний автомобіль виїхав на їхню полосу для руху, а тому з метою уникнення аварійної ситуації вона звернула праворуч на узбіччя, де її автомобіль заглух. Після цього вони з чоловіком вийшли та оглянули свій автомобіль. Згодом під`їхав знайомий ОСОБА_3 і запропонував допомогу. Свідок сіла до нього в автомобіль та попросила відвезти до центру міста, оскільки там її очікувала інша особа. Водночас її чоловік залишився чекати біля автомобіля. Прибувши до центру міста Полтави, свідок вирішила свої нагальні питання та ОСОБА_3 повіз її назад на місце пригоди, де її очікував чоловік. По прибуттю свідок побачила, що з чоловіком вже перебували співробітники поліції, яким вона і повідомила, що саме вона перебувала за кермом автомобіля, але їй не повірили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, раз у тиждень, зазвичай щосереди, він із друзями відвідує баню. 12 листопада 2025 року також перебував у бані, серед присутніх був і ОСОБА_1 . Після спільного відпочинку всі роз`їхалися приблизно о 21:00 год. За ОСОБА_1 приїхала на автомобілі дружина і забрала його. Свідок стверджує, що за кермом була саме ОСОБА_2 . Зазначає, що після того, як подружжя ОСОБА_5 поїхали додому, він вирушив услід за ними трохи пізніше через 1-2 хвилини. Під час руху вулицею ОСОБА_6 -Алейхема свідок побачив, що автомобіль Паськів стоїть на узбіччі. Він одразу зупинився. ОСОБА_7 попросила відвезти її до центру, оскільки там її чекали, на що він погодився. В цей час ОСОБА_1 залишився біля свого автомобіля. Коли свідок довіз і висадив ОСОБА_8 в центрі Полтави, то через деякий час вона зателефонувала, і вони вирушили назад на місце пригоди. Прибувши до автомобіля, де їх чекав ОСОБА_1 , побачили там патрульних поліцейських. ОСОБА_8 повідомила поліції, що саме вона керувала транспортним засобом, але поліція не відреагувала на її заяви.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суддя звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (СПРАВА «ЕНГЕЛЬ ТА ІНШІ ПРОТИ НІДЕРЛАНДІВ» (CASE OF ENGEL AND OTHERS v. THE NETHERLANDS), заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72, від 08.06.1976).

Відповідно до положень статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

В цьому випадку суддя вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується жодним доказом, а отже, є недоведеним.

Більше того, версія подій, яка наведена ОСОБА_1 є вірогідною, оскільки відповідає ситуації події та всім іншим доказам у їх сукупності.

Крім цього, рішенням Подільського районного суду міста Полтави від 12 січня 2026 року у справі № 553/4899/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції зазначено, що суб`єкт владних повноважень не надав доказів, зокрема, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасована.

Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 не доведено подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічно і щодо наявності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у цій справі не доведений, то адміністративна відповідальність останнього як водія за статтею 124 КУпАП теж виключається.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко