Справа №: 452/4595/25
Провадження № 3/452/13/2026
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 лютого 2026 року м.Самбір

суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С. із участю адвоката Клострейх О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, жительку АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 30 листопада 2025 року о 15.18год у с. Бісковичі по вул. Центральна Самбірського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Пежо 206» із реєстраційним номером НОМЕР_1 порушила пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху України, а саме керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У ході розгляду справи адвокатом заявлено клопотання про виклик поліцейського для дачі пояснень, зокрема зазначила, що із переглянутого відеозапису виявлено, що після огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», працівники поліції не з`ясували чи згідна ОСОБА_1 з результатом огляду та не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 до такого закладу, перед застосуванням приладу не проведено контрольний забір повітря та не було встановлено, що у ньому та у мундштуку алкоголю нема. Крім того просила витребувати із Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області дозвільні документи на прилад «Драгер», а саме сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу цієї вимірювальної техніки.

У суді захисник-адвокат вину правопорушника заперечила з тих підстав, що поліцейським порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема після проходження тесту за допомогою приладу Драгер особі не запропоновано проїхати до медичного закладу, оскільки в графі «з результатом згідний» підпис особи відсутній, а також їй не роз`яснено права та не представлено дозвільні документи на прилад «Драгер», просила провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суддя прийшов до наступного висновку:

На підставі ст. 252 КУпАП суддею оцінюються докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи із вимог наведених норм, суддя переконаний у доведенні вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як її винуватість встановлена наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527322 від 30.11.2025р. про суть правопорушення, де чітко в тому числі вказано про ознаки у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме про запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення особи, поведінку, яка не відповідала обстановці;

-рапортом поліцейського ВРПП Самбірського РВП від 30.11.2025 року про обставини події правопорушення;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30.11.2025р., у якому зазначено виявлені у ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці;

-чеком приладу Драгер, із якого відомо, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічного засобу проводився 30.11.2025р. о 15.28год і показник становить 2,46%, що свідчить про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння;

-відеозаписом із службового відеореєстратора та портативного відеореєстратора поліцейського, який є безперервним та на ньому однозначно видно рух транспортного засобу та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, використання для цього поліцейським технічного засобу Драгер 6820.

Водночас суддею зазначається, що будь-яких даних порушення поліцейськими законодавства при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зібрані матеріали справи не містять. Поряд з тим належить увазі й те, що названий протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою (поліцейським) і дії того поліцейського, що його складав, в порядку, передбаченому чинним законодавством, особою не оскаржувались.

Зазначені вище докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цій справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом; наведені дані є логічно пов`язані з обставинами вчинення адміністративного проступку особою, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву не викликають, та не були спростовані, а тому ОСОБА_1 слід визнати винною.

Доводи захисника-адвоката про те, що ОСОБА_1 не надавався сертифікат відповідності технічного засобу, за допомогою якого мав бути проведений огляд на стан сп`яніння, суддя вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 5 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, поліцейський лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, чого особа на місці зупинки не вимагала, що підтверджується відеозаписом з камер спостереження працівників поліції.

Суддя також не вбачає порушень з боку працівників поліції, як зазначала адвокат, що особі не було запропоновано проїхати у найближчий медичний заклад, оскільки її підпис у протоколі відсутній, а тому вона не погоджувалася із результатами огляду, - таке не відповідає дійсності, оскільки на роздруківці приладу «Драгер» підпис порушника наявний, та із переглянутого у суді відеозапису вбачається, що особа не заперечувала проти результату тесту, а навпаки з її поведінки суддя також зробив висновок про перебування її у стані алкогольного сп`яніння, - із переглянутого відеозапису можна лише констатувати та підтвердити вірність встановлених ознак поліцейським: про нечітке мовлення особи правопорушника, про невідповідну обстановці поведінку.

Із огляду на все наведене суддею не могли позитивно розглядатись заявлені клопотання адвокатами Соловкіної І.О. про закриття провадження у справі, про відсутність вини особи, про виклик безпосередньо поліцейського чи про витребування будь-яких документів, оскільки на переконання судді таке заявлялось виключно для затягування часу і з метою захисту.

Тому при обранні стягнення виходячи із матеріалів справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП слід стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000(однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000(сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення їй копії цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк, стягнути з ОСОБА_1 в порядку примусового виконання цієї постанови в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34000(тридцять чотири тисячі)грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 665,60 гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя