ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/672/26
провадження № 3/753/931/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

02 січня 2026 року приблизно о 23 год. 08 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "BMW X5 M50I" д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: вул. Зарічна, 2 у м. Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестеру "Драгер" та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5.ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду показав, що викладені обставини в протоколі не відповідають дійсності. Того дня була повітряна тривога, щоб зберегти життя та автомобіль він сів за кермо, щоб прослідувати до безпечнішого місця. Його зупинили працівники поліції, причину зупинки не повідомили, він сильно нервував в результаті чого відбувалося спілкування на підвищених тонах з поліцейськими. Крім того, від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, а наполягав пройти огляд в лікарні. Після того, як працівники поліції уже склали протокол про адміністративне правопорушення, був відбій повітряної тривоги, він самостійно звернувся до КМКЛ №10 для проходження огляд на стан сп`яніння. Висновок підтвердив, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук А.Л. суду подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши дані, які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, картці обліку, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 6451579, відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП під час огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки комплекс досліджених у судовому засіданні доказів вказує на те, що ОСОБА_1 вжив всіх заходів для того, щоб на вимогу працівників поліції не пройти огляд на стан сп`яніння та від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а відповідно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас слід зазначити, що після того коли ОСОБА_1 зрозумів, що працівники поліції уже складають протокол про адміністраттвне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, намагався створити враження, що він не проти пройти огляд на стан сп`яніння, однак на переконання суду, це було черговою спробою створення умов уникнення відповідальності за вчинене адміністративне праворушення.

При цьому слід зазначити, що ОСОБА_1 із працівниками поліції які виконували свої службові обов"язки поводив себе грубо, зухвало та зверхньо, почергово виставляв вимоги при яких він погодиться пройти огляд на стан сп"яніння, спочатку за обов"язкової участі понятих, хоча розумів, що велася безперервна фіксація за допомогою бодікамери, пізніше спілкування із адвокатом, ще пізніше тривалий огляд пакування трубки до алкотестера, хоча на переконання суду, це були усвідомлені та цілеспрямовані діїх для того, щоб уникнути від проходження огляду на стан сп"яніння.

Також слід зазначити, що на момент зупинки працівниками поліції та спілкування із останніми у вищеописаній формі ОСОБА_1 не мав права керування транспотними засобами, оскільки не пересклав іспит в ТСЦ МВС після позбавлення права керування.

Разом із тим слід зазначити, що проходження ОСОБА_1 03.01.2026 року о 00.43 год. огляду на стан сп"яніння на підставі замозвернення не спростовує порушення ним п.2.5 ПДР України.

Водночас слід зазначити, що неодноразове притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а також керування транспортним засобом без відповідного права (постанова Серія ЕНА №6451579 від 02.01.2026 року) вказують та системність вчинення адміністративних правопорушень, а поведінка останнього під час оформлення матеріалів про адміністративне правопопушення, розгляду справи за ч.2 ст.126 КУпАП та розгляду справи в суді, вказують на відсутність бажання ОСОБА_1 критично відноситися до своїх протиправних дій, робити із них відповідні висновки, а відповідно і виправлятися з метою невчинення адміністративних правопорпушень у майбутньому.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що суд при накладенні стягнення за адміністративні правопорушення, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 України з позбавленням права керувати транспорними засобоми, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 300, 301, 304, 307, 308, КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 н.м.д.г., що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: