ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1126/25 Номер провадження 33/814/225/26Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галушка С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галушка С.С., на постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 02 травня 2025 року о 20 годині 20 хвилин по вул. Шевченка, 30 у с. Бережнівка Полтавського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем марки «Geely», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Галушко С.С. просить скасувати постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 вересня 2025 року та закрити провадженні у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: ОСОБА_1 не погоджувався з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», але поліцейські не запропонували йому проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі; аргументація наявних у справі доказів є сумнівною, зібрані у справі докази не відповідають критерію стандарту доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не є достатньо переконливими, чіткими та взаємоузгодженими між собою, а тому наявні сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, які мають тлумачитися на його користь.

Суд апеляційної інстанції заслухав думку адвоката на підтримку апеляційної скарги, вивчив матеріали справи, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №318315 02 травня 2025 року о 20 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Шевченка, 30 у с. Бережнівка Полтавського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем марки «Geely», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Наведені вище обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 02 травня 2025 року приблизно о 20 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Шевченка, 30 у с. Бережнівка Полтавського р-ну Полтавської обл. керував автомобілем марки «Geely», н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений поліцією. Сам ОСОБА_1 на місці зупинки підтвердив факт вживання ним алкоголю (пляшки алкогольного пиво) перед виконанням функцій водія. На вимогу поліцейського Канівець В.С. як водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 0, 55 проміле алкоголю в крові, з чим було ознайомлено ОСОБА_1 і повідомлено йому про те, що вказані результати перевищують гранично допустиму норму та відповідно він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після отримання результатів огляду з використанням спеціального технічного засобу й включно до процесу оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював незгоду з наведеними вище результатами огляду, а навпаки на запитання поліцейського з ними погодився. При цьому, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 : що за вчинення ним указаних вище дій (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) щодо нього буде складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.7).

Згоду з названими вище результатами огляду, отриманими за допомогою застосування технічного приладу на місці зупинки автомобіля, ОСОБА_1 підтвердив своїм підписом і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідній графі (а.с.3).

Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини також знаходять своє відображення в змісті зазначеного вище акту та роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 6810», відповідно до яких установлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатами - 0, 55 проміле алкоголю в крові (а.с.2-3). Тобто результати зазначеного вище огляду значно (більше ніж у 2 рази) перевищують гранично допустиму норму (0, 2 проміле алкоголю в крові). Окрім того, й у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним алкоголю (пива), що засвідчив своїм підписом (а.с.1).

Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Усупереч доводам апелянта, в поліцейського не було підстав для направлення ОСОБА_1 чи висування йому вимоги для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки з огляду на положення ст.266 КУпАП такий медичний огляд проводиться лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, в той час як, ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським із використанням спеціального технічного засобу, а навпаки погодився з цими результатами. Тому, за таких обставин, здійснення огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я відповідно до вимог законодавства не передбачалось.

Порушень поліцією положень ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, не встановлено.

Тому доводи апеляційної скарги, в тому числі з посиланням на показання свідка ОСОБА_2 про те, що вона не чула, щоб поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а також показання ОСОБА_1 у суді першої інстанції про те, що він не погоджувався з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого поліцейським із використанням спеціального технічного засобу, та йому не пропонували проходження огляду в медичному закладі, позбавлені підстав, є неспроможними та спростовуються даними відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю.

Таким чином, доводи апелянта, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм (водійське посвідчення серії НОМЕР_2 ), що підтверджується: копією вказаного посвідення водія (а.с.5), даними протоколу про адміністративне правопорушення, підтвердженого підписом ОСОБА_1 у відповідній графі, про вилучення в нього зазначеного водійського посвідчення з видачею йому тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом (а.с.1), і цей факт не оспорюється в апеляційній скарзі.

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галушка С.С., залишити без задоволення, а постанову Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун