ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/2044/26

06 лютого 2026 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: ________________, за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №243 від 23 січня 2026 року, 22 січня 2026 року року о 15:39:00 год. м. Рівне, вул. Студентська, 6, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Opel Vivaro» н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив її місце.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, що підтверджується особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що залишив місце ДТП ненавмисно. Припаркував свій транспортний засіб. Видимих пошкоджень на автомобілі не помітив, не побачив транспортний засіб, з яким зіткнувся.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Згідно ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, не є обов`язковою, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності порушника на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2.10а Правил дорожнього руху України, водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАПпередбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно дост. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено вст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 9 КУпАП, а дміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положенням ст. 10 КУпАП , адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що вчинив ДТП, однак, згідно пояснень в матеріалах справи останній не мав на меті приховувати факт вчинення ДТП, зупинився та не побачив транспортний засіб, що рухався у лівій смузі котрим відбулось зіткнення, отже в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного адміністративного правопорушення, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, виходячи з вимог ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, виключається, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченогост. 122-4 КУпАП, і провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 122-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Петро ДЕНИСЮК