Справа № 450/5965/25 Провадження № 3/450/385/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ВАД №025000, 10.12.2025 близько 09 год. 42 хв. в селі Наварія по вул. Львівська 148Б, ОСОБА_1 здійснив роздрібну торгівлю дизельним паливом без відповідних документів - ліцензії на роздрібну торгівлю, а саме продав 100 л (дизельного палива) на загальну суму 5399 грн., чим порушив Закон України «Про державне регулювання виробництва та обліку спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його адвокат Гриневич М.М. подав клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування зазначає, що вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП ОСОБА_1 не визнає. Вважає, що провадження у справі підлягає закриттю. Згідно з протоколом ОСОБА_1 притягують до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, однак він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки не здійснює господарської діяльності у сфері оптової чи роздрібної торгівлі пальним, а адміністративна відповідальність за цією нормою настає виключно для суб`єкта господарювання; як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він лише приглядав за АЗС у селі Наварія та здійснив заправку автомобіля «SCANIA» без відома власника, що не свідчить про здійснення ним підприємницької діяльності чи систематичного продажу пального, при цьому ОСОБА_1 не отримував жодної дозвільної документації на здійснення такої діяльності та фактично надавав охоронні послуги на АЗС, а ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним видана ТзОВ «Захід Вест Оіл», директором якого є ОСОБА_2 , у зв`язку з чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, давши їм оцінку, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, виходячи з наступного.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінується особі.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян і дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з диспозицією ч. 1ст. 161-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі оптової або роздрібної торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання, передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Визначення господарської діяльності міститься, зокрема, у Господарському кодексі України(далі ГК України). Відповідно до статті 3 цього Кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 ГК України). Некомерційне господарювання це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку (стаття 52 ГК України).

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється самостійно (ініціативно) та систематично. Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець (стаття 58 ГК України). За відсутності в діяльності особи щодо реалізації продукції ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність (самостійно), систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик її здійснення з метою отримання прибутку (п. 2).

Отже суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання, передбачено законом) може бути лише суб`єкт господарювання.

Згідно договору оренди від 01.08.2020 та акту прийому-передачі будівлі операторської АЗС в оренду згідно Договору №01.08.20/1 від 01.08.2020 судом встановлено, що ТзОВ «Гал-Прим» в особі директора ОСОБА_3 передає, а ТзОВ «Захід Вест Оіл» в особі директора ОСОБА_2 приймає будівлю операторської АЗС у строкове користування (оренду) за адресою: Львівська область, с. Наварія, вул. Львівська, 148 б. Метою оренди: ведення підприємницької діяльності з продажу паливно мастильних матеріалів.

Разом з тим, будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 є працівником зазначеної АЗС, представником суб`єкта господарювання або особою, уповноваженою на здійснення господарської діяльності від імені орендаря, суду не надано. Матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 у трудових чи цивільно-правових відносинах із ТзОВ «Захід Вест Оіл» або іншим суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність на вказаному об`єкті.

За таких обставин відсутні підстави вважати ОСОБА_1 спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1 КУпАП.

Крім того необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності дохід. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 161-1 КУпАП.

З огляду на зазначене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 161-1 КУпАП, при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у оптовій або роздрібній торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 здійснив роздрібну торгівлю дизельним паливом без відповідних документів - ліцензії на роздрібну торгівлю.

Однак, в протоколі по суті йдеться про разовий випадок реалізації пального, що не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 саме здійснення господарської діяльності з огляду на поняття такої.

Сам протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження його іншими об`єктивними доказами здійснення систематичної господарської діяльності з відповідними порушеннями не може бути однозначним та достатнім доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення поза розумним сумнівом.

Встановлення та зазначення повних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення, є прямим обов`язком органу, який склав протокол відповідно до вимог ч. 1ст. 256 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано доказів, які б беззаперечно підтверджували здійснення ОСОБА_1 систематичного продажу пального без державної реєстрації суб`єкта господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.161-1 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 161-1, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 161-1 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса