ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 Справа №607/1940/26 Провадження №3/607/1177/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з відділу поліції №2 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, водія ТОВ «Фірма «Вікант», РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 о 11 год. 41 хв. в с. Байківці по вул. С. Бандери, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «АА 08026», номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, здійснюючи роз`їзд із зустрічним транспортним засобом марки «KRASZ YDCT52», номерний знак НОМЕР_3 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення боковими дзеркалами заднього виду із вказаним транспортним засобом, в результаті чого зазначений транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3. б), 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та зазначив, що за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин він, керуючи транспортним засобом з урахуванням дорожньої обстановки та погодних умов, максимально можливо зайняв крайню праву смугу руху для забезпечення безпечного роз`їзду з транспортними засобами, які рухалися у зустрічному напрямку, а тому заперечив факт порушення ним Правил дорожнього руху.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив викладені у протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.01.2026 о 11 год. 41 хв. в с. Байківці по вул. С. Бандери. На підтвердження зазначених у протоколі обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 надав для дослідження відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксована вказана ДТП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , а також дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пункт 2.3. б) Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечним інтервалом, в розумінні пункту 1.10. Правил дорожнього руху, є відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №569960 від 19.01.2026, в якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3. б), 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду; схемі місця ДТП від 19.01.2026, на якій графічно зображені та зафіксовані об`єкти на місці дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортний засіб, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, координати місця зіткнення, та інше), характеризуючі дані транспортного засобу марки «KraszYDCT52» (Пежо), номерний знак НОМЕР_3 , а також перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень вказаного транспортного засобу, а саме - ліве дзеркало заднього виду; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 19.01.2026.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Наведені в судовому засіданні ОСОБА_1 доводи про відсутність у його діях як учасника дорожнього руху порушень Правил дорожнього руху суддя оцінює критично та вважає їх такими, що не спростовують встановлених в ході розгляду даної справи обставин вчинення ДТП, оскільки саме по собі посилання на складні погодні умови та зайняття крайнього правого положення на проїзній частині не свідчить про дотримання вимог безпеки дорожнього руху та не виключає обов`язку водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та дотримуватись безпечного інтервалу, в тому числі, з транспортними засобами, що рухаються в зустрічному напрямку, як того вимагають пункти 2.3. б), 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.01.2026 о 11 год. 41 хв. в с. Байківці по вул. С. Бандери, спростовуються відомостями дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора, на якому зафіксовано факт недотримання ним як учасником дорожнього руху безпечного бокового інтервалу при роз`їзді із транспортним засобом марки «KraszYDCT52», номерний знак НОМЕР_3 , що рухався у зустрічному напрямку, що вказує на порушення ним, в тому числі, вимог пункту 13.1. ПДР, яке знаходиться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують факт порушення 19.01.2026 о 11 год. 41 хв. в с. Байківці по вул. С. Бандери ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху вимог пунктів 2.3. б), 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.

Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, дані про його особу, щодо якого відсутні відомості у матеріалах справи про притягнення його до адміністративної відповідальності раніше, в тому числі за порушення вимог Правил дорожнього руху, ступінь вини, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП.

При цьому для застосування іншого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, а саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке є більш суворим у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.

На думку суду, застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

СуддяІ. М. Царук