Дата документу Справа № 331/5844/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/308/26Головуючий у 1-й інстанції Каретник Ю.М.
Єдиний унікальний №331/5844/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 19 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 16.09.2025 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_1 ), вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: висловлював словесні образи, погрожував фізичною розправою, штовхав, чим завдав шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю та порушив пп.2 п.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. Направлено на проходження програми для кривдників, яка передбачена ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова суду є необґрунтованою.

ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнає. Вказує, що після розірвання шлюбу колишня дружина ОСОБА_2 проживає разом із ним в одній квартирі і постійно висловлює образи, погрози на його адресу.

Апелянт зазначає, що 16.09.2025 року саме потерпіла спровокувала виникнення конфлікту, вкотре порушивши при цьому встановлений терміновий заборонний припис.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 і потерпілу ОСОБА_2 повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber».

Згідно із ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

До початку апеляційного розгляду до Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому останній просив відкласти розгляд справи. Проте доказів на підтвердження обставин, на які посилається ОСОБА_1 у поданому клопотанні, як на поважні причини для відкладення апеляційного розгляду, суду надано не було.

У зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП регламентовано, що вчиненням домашнього насильства є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких вищевказаних у диспозиції частини статті дій та передбачає існування обов`язкової ознаки настання шкоди, яка була завдана фізичному або психічному здоров`ю потерпілого (матеріальний склад).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року (далі - Закон) визначено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно зі ст.3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та інші.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП серії ВАД №426392 від 16.09.2025 року оформлено з дотриманням передбачених ст.256 КУпАП вимог.

Вказаний процесуальний документ складено уповноваженою особою. В ньому зазначено дату та місце його оформлення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також докладно викладено суть адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом перевірено достовірність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №426392 від 16.09.2025 року відносно ОСОБА_1 відомостей, показань потерпілої ОСОБА_2 , у співвідношенні із рештою наявних в матеріалах справи доказів, зміст яких детально зазначено у оскаржуваному судовому рішенні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою судом постановою, висновків суду не спростовують.

Всупереч протилежної позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд зауважує, що суддею районного суду відповідно до вимог ст.ст.245, 251 КУпАП об`єктивно з`ясовано всі обставини даного провадження, враховано наявні та досліджені в судовому засіданні докази.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративного правопорушення.

При цьому обставини щодо наявності/відсутності в діях потерпілої ОСОБА_2 складу аналогічного адміністративного правопорушення не спростовують висновків суду про наявність складу передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , який вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: висловлював словесні образи, погрожував фізичною розправою, штовхав, чим завдав шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Досліджені судом докази є належними і допустимими для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 19 листопада 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар