Справа № 358/810/25 Провадження № 3/358/29/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділення поліції № 2 (м. Богуслав) Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

12 травня 2025 року о 13 год 47 хв в м. Богуслав по вул. Ярослава Шинкаренка(Кільцева) Обухівського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що було зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відео реєстратор VB-400V3.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Рух справи в суді:

Справа надійшла в провадження судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С. 16.05.2025 та була призначена до розгляду на 22.05.2025 о 14.30.

22.05.2025 - розгляд справи не відбувся у зв`язку із клопотанням захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Ящука Л.А. про відкладення розгляду для ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи відкладений на 03.06.2025 на 15.00;

03.06.2025 - розгляд справи відкладено за клопотанням захисника адвоката Ящука Л.А. на 16.06.2025 на 13.30;

16.06.2025 - розгляд справи перенесено у зв`язку із перебування головуючого судді у справі на лікарняному;

08.07.2025 по справі заявлений відвід судді Романенко К.С., справу передано до канцелярії для визначення складу суду для розгляду заяви про відвід;

28.11.2025 постановою судді Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С. у задоволенні заяви про відвід судді Романенко К.С. відмовлено, справу передано для подальшого розгляду, призначене судове засідання на 11.12.2025 о 10.00;

11.12.2025 - розгляд справи відкладено на 16.12.2025 на 13.15 за клопотанням захисника Ящука Л.А. у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не отримував судову повістку до суду на 10.00 11.12.2025і;

16.12.2025 - розгляд справи відкладено на 08.01.2026 на 13.45 за неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника адвоката Ящука Л.А.;

08.01.2026 - розгляд справи відкладено за клопотанням захисника на 19.01.2026 на 09.20 у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з 06.01.2026;

19.01.2026 - розгляд справи відкладено на 28.01.2026 на 09.15 у зв`язку із неявкою в судове засідання ОСОБА_1 та поясненнями захисника адвоката Ящука Л.А. про неотримання ОСОБА_1 судової повістки на 19.01.2026 , однак як вбачається з доповідної записки керівника апарату Богуславського районного суду Київської області (а.с.104) «19.01.2026 в телефонному режимі було з`ясоване з працівником Медвинського відділення поштового зв`язку - індекс 09751 ОСОБА_2 лист Богуславського районного суду від 09.01.2026 на ім`я ОСОБА_1 дійсно перебував у відділенні с. Медвин, поштар 13.01.26 повідомила телефоном ОСОБА_1 про лист суду і ОСОБА_1 пообіцяв забрати, однак станом на 19.01.2026 09.40 лист не забрав, тому цій лист буде повернутий на адресу суду, як такий , що не вручено адресату».

27.01.2026 від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про відвід судді Романенко К.С., якою він продублював заяву свого адвоката Ящука Л.А. від 08.07.2025 , тобто подав заяву з ідентичним змістом та підставами відводу судді.

Постановою судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С. від 28.01.2026 року заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід залишено без розгляду.

Особа, щодо якої складеного протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи., про що в матеріалах справи мається роздруківка відстеження трекінгу відправлення RO1 рекомендованого повідомлення про вручення з відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою» щодо документу «судова повістка про виклик до суду на 28.01.2026.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 . Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто свідомо уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Так, ОСОБА_1 був обізнаний щодо вищевказаної події, йому було повідомлено у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення, та повідомлено про дату та час розгляду справи, крім цього, він мав реальну можливість та нагоду поцікавитись про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Водночас, суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Не з`явився до суду захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Ящук Л.А., повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в підсистемі «Електронний суд» , про що в матеріалах справи є довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету одержувача ОСОБА_3 20.01.2026, заяв чи клопотань до суду стосовно засідання на 28.01.2026 не надавав, однак 02.06.2025 подавав клопотання про закриття провадження про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутності складу даного адміністративного правопорушення ( а.с. 27-29)

За таких обставин вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ящука Л.А.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до статті 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водієм, згідно з пунктом 1.10 ПДР, є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Правилами дорожнього руху регламентовано, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, та передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року №1413/27858.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів цієї справи особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП повністю доведена у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 328192 від 12.05.2025, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженими наказом МВС 07.11.2015 № 1395 та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- відеозаписом з нагрудних камер (боді-камер) Motorola VB 400V3 інвентарний №№ 844584, 844638 та автомобільного відео реєстратора Aspiring AT 260 інв. 11340204 працівників ВП № 2 (м.Богуслав) Обухівського РУП ГУНП в Київській області, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил ПДР;

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 від 12.05.2025 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4713825 від 12.05.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за керування 12.05.2025 о 13.47 год в м. Богуславі по вул. Ярослава Шинкаренка автомобілем марки «ВАЗ 21099 », державний номерний знак НОМЕР_2 не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12.05.2025;

- постановою колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025 про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Богуславського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року без змін.

Доводи захисника - адвоката Ящука Л.А. щодо закриття справи суд вважає непереконливими.

Так, посилання захисника - адвоката Ящука Л.А. про відсутність доказів керування та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 спростовується доводами викладеними у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2025 , а саме мова оригіналу « Як вбачається з матеріалів справи ГУ НП в Київській області до відзиву на позовну заяву надано відеозаписи на підтвердження обставин викладених у відзиві та постанові від 12 травня 2025 року серія ЕНА №4713825, а саме відеозапис з автомобільного відео реєстратора службового автомобіля 2_325760799 та відеозапис з нагрудної камери поліцейського export-qw9ix.

Згідно з відеозаписом 2_325760799 з 0:45 сек. по 0:59 сек. зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 автомобільною дорогою, водночас на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського export-qw9ix о 0:10 сек. зафіксовано, як позивач відходить від дверей водія автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_3 . Крім того, колегія суддів звертає увагу, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського export-qw9ix зафіксовано неодноразове ознайомлення працівниками поліції позивача з фактом керування ним вказаним транспортним засобом.

Отже, враховуючи встановлені обставини, доводи апелянта про недоведеність обставин керування ним вказаним транспортним засобом та відсутність підстав для пред`явлення документів передбачених п. 2.1 ПДР України є необґрунтованими та спростовуються наданими відповідачем доказами»

Крім цього, відеозаписом, доданим до протоколу, відеофайл «16.43.18_26694d6b.mp4» з якого вбачається факт керування та зупинки працівниками поліції автомобіля марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 . Надалі водій вийшов з авто та до нього підійшли працівникам поліції, які повідомили водія про причину зупинки, забруднення світових приладів та технічні невправності автомобіля розбите скло. У водія попросили документи. Під час спілкування з водієм було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній заперечував, оскільки на його думку зупинки не було, водієм він себе не вважає. Водію знов було запропоновано пройти огляд на місці зупинки або в лікарні. Водій веде себе незрозуміло, йому неодноразово працівник поліції показує відеореєстратор, де відображений рух та зупинка автомобіля. На питання працівника поліції стосовно того, чи буде він проходити огляд водій повідомляє, що не бачить причини такого огляду. Водію роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Надалі працівник поліції склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , з яким було ознайомлено ОСОБА_1 , однак від підпису останній відмовився. .

Таким чином сукупність наданих суду доказів дозволяє з`ясувати обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Крім того, зміст відеозапису не викликає сумніву у тому, що на ньому відображені події вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та вказані доводи сторони захисту не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Інші доводи сторони захисту, на які звертав увагу захисник є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для закриття провадження по справі.

Суд вважає, що дії працівників поліції у цій ситуації є вірними, оскільки ОСОБА_1 інкримінується не керування у стані алкогольного сп`яніння, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом правопорушення та є закінченим з моменту такої відмови.

Вказане не міг не розуміти ОСОБА_1 , оскільки маючи посвідчення водія, презюмується, що особа має у повному обсязі знати Правила дорожнього руху.

Так, як зазначено у ПДР, водій транспортного засобу, як учасник дорожнього руху, відповідно до вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги цим Правил, зокрема, й тих, які зобов`язують водіїв виконувати вимоги поліцейських. Пунктом п. 2.5 ПДР України передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксована подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно абз. 1, 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року).

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.251 та ст.252 КУпАП вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність не встановлено, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, ч.1 ст.130, 251, 252, 283-285, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА 0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Головуючий: суддя К. С. Романенко