Справа № 442/9222/25
Провадження №3/442/29/2026
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , 02.12.2025 о 22 год 47 хв на трасі Т1402 км 19 км 200 м, керуючи автомобілем марки Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на дику тварин, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.

Разом з тим, згідно протоколу серії ЕПР1 №5630129 від 03.12.2025, ОСОБА_1 залишив місце вищезазначеної ДТП; вказаними діями порушив вимоги п. 2.10 "а" ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, яке відбулося 27.01.2026, заперечив щодо вчинення ним порушення п.2.10 ПДР та пояснив, що місце пригоди він не залишав, а навпаки, особисто викликав працівників поліції. Доповнив, що при в`їзді в місто, перед знаком "Трускавець", раптово на дорогу вибігла дика косуля і внаслідок зіткнення було пошкоджено транспортний засіб. Йому вдалося зупинити автомобіль за декілька метрів від зіткнення, а зупиняючи такий, скерував його вправо на узбіччя, щоб не перешкоджати руху іншим транспортним засобам та не створювати аварійної обстановки. Відповідно, зупинившись, він відразу зателефонував на службу "102".

У відповідності до вимог ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Дослідивши зміст протоколів та матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , приходжу висновку, що спільний розгляд таких матеріалів є доцільним та не суперечить вимогам закону, а також забезпечить реалізацію положень ст. 36 КУпАП щодо накладання адміністративного стягнення на особу при вчиненні нею кількох адміністративних правопорушень.

У зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 36 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: №442/9222/25 (провадження №3/442/2529/2025), №442/9224/25 (провадження №3/442/2530/2025) підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера №442/9222/25 (провадження №3/442/2529/2025) для спільного розгляду і вирішення.

Вислухавши пояснення особи, дослідивши матеріали справи, у діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 стверджується письмовими доказами, зокрема, протоколом про адміністративні правопорушення від 03.12.2025 серії ЕПР1 №530136; схемою місця ДТП.

Із урахуванням наведеного, характеру вчиненого правопорушення та його наслідків, особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП слід зазначити наступне.

Відповідно до листа начальника Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області В.Петрика від 30.01.2026, у Дрогобицький РВП ГУНП у Львівській області 02.12.2025 о 23 год 00 хв зі служби "102" надійшло повідомлення про ДТП, наїзд на дику тварину, при в`їзді у м. Трускавець за участі транспортного засобу Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 . Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією статті 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Підставами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, є наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Слід зазначити, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно п. 2.10 «а» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

При цьому, як вбачається з листа начальника поліції, ОСОБА_1 особисто зателефонував на службу "102". Натомість, відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 умисно залишив місце пригоди.

Отже, всупереч ст. 251, 252 КУпАП до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення водієм п. 2.10 «А» ПДР України та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, не можуть бути визнані достовірними, оскільки не ґрунтуються на об`єктивних доказах, не встановлено і таких доказів в ході судового розгляду справи.

За таких обставин, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі у цій частині підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а:

Об`єднати в одне провадження справи №442/9222/25 (провадження №3/442/2529/2025), №442/9224/25 (провадження №3/442/2530/2025) з присвоєнням єдиного реєстраційного номера №442/9222/25 (провадження №3/442/2529/2025).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Грицай