Провадження №: 3/755/326/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2026 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанська Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною першою статті 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2025 року в 00 годин 47 хвилини по просп. Леоніда Каденюка, 16 у місті Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SSANGYONG», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, не розбірлива мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що в той день автомобілем керував його колега. Коли вони рухались по проїзній частині, автомобіль зламався, у зв`язку з чим, його колега поїхав по запчастини, а він залишився на місці. Сів на водійське сидіння та намагався лагодити автомобіль.

В судовому засіданні за клопотанням адвоката Маракушева Р.І. було допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що ОСОБА_1 , його колега по військовій службі, при цьому ОСОБА_1 займає певну посаду, відповідно до якої йому надається автомобіль з водієм. В день події, а саме 12 липня 2025 року, він, згідно усного наказу керівництва, відвозив ОСОБА_1 на автомобілі «SSANGYONG», номерний знак НОМЕР_1 , з місця локації, додому у місто Бровари. Під час того, як рухались по проїзній частині дороги, автомобіль зламався та заглух, оскільки розсипався ключ запалення. Він зупинив попутний автомобіль, який виявився також військовим, та попросив водія, завезти його на місце локації, щоб взяти запчастини до автомобіля і повернутись на місце, щоб відремонтувати його. Він поїхав за запчастинами, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі. Приїхавши на місце локації, ОСОБА_2 взяв ключ та попросив іншого співробітника, ОСОБА_3 , щоб той завіз його на місце де залишився автомобіль. Коли повернувся до автомобіля, там вже були працівники поліції. При цьому, за період його відсутності, йому декілька разів телефонував ОСОБА_1 та запитував коли він приїде. Потім вони відтягли автомобіль в бік, щоб не стояв посеред дороги. Також зазначив, що коли він їхав з ОСОБА_1 , останній був тверезим. Що відбулось на місці події за його відсутності, ОСОБА_2 не зрозумів.

На запитання адвоката Маракушева Р.І. - свідок ОСОБА_2 повідомив, що даним автомобілем військової частини він користується з весни. ОСОБА_1 залишив біля автомобіля. На місце повернувся приблизно через годину, півтори.

На запитання суду свідок ОСОБА_4 повідомив, що коли приїхав на місце знаходження автомобіля, працівників поліції бачив, однак не повідомляв останнім, що саме він в той день та час керував транспортним засобом «SSANGYONG», номерний знак НОМЕР_1 , повідомив лише, що це його автомобіль. Через декілька місяців дізнався, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

На запитання суду ОСОБА_1 відповів, що його посада не передбачає забезпечення водієм. На момент приїзду працівників поліції, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак транспортним засобом не керував. Протокол про адміністративне правопорушення складали працівники поліції без його участі. Про наявність протоколу, дізнався через тиждень після події. Як дізнався, одразу звернувся до адвоката. Будь-яких дій, щоб повідомити працівникам поліції про те, що за кермом автомобіля був свідок ОСОБА_2 не вчиняв. Протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього, на його думку, складено неправомірно. Зі скаргами на дії працівників поліції не звертався.

Адвокат Маракушев Р.І. подав до суду письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Мотивуючи своє клопотання, адвокат посилається на те, що з відеозапису вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля, який був припаркований з увімкненим аварійним сигналом. Біля автомобіля поруч стояв ОСОБА_1 , який пояснив працівникам поліції, що автомобіль перебуває не в робочому стані. Також з відеозапису вбачається, що водій іншого транспортного засобу, намагається відтягнути автомобіль марки «SSANGYONG», номерний знак НОМЕР_1 з дороги та повідомив працівникам поліції, що до його приїзду транспортний засіб стояв серед дороги невизначений час, що підтверджує той факт, що працівники поліції під`їхали вже до автомобіля, який не рухався та взагалі був у неробочому стані. Факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано, що є фундаментальним для кваліфікації діяння. Крім того, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено запису, який би міг підтвердити чи спростувати факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Відеозапис з бодікамер поліцейського починається з 00 год. 25 хв. 38 сек. При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в 00 год. 47 хв., однак в матеріалах справи відсутнє відео чи об`єктивні підтвердження даного факту керування. Таким чином, на думку адвоката твердження в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 в 00 год. 47 хв. керував автомобілем, є лише припущенням працівників поліції, яке не підтверджено жодним доказом. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні істотні дані, а саме не зазначено марку та модель транспортного засобу, яким начебто керував ОСОБА_1 . А тому, у в`язку з наведеним просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що винність ОСОБА_1 підтверджується, наданими суду матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №388908 від 12 липня 2025 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5199979 від 12 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 126 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції №767453.

Так, за результатом дослідження відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що відеозапис розпочинається з того, що 00:25:43 працівники поліції під`їхали до автомобіля «SSANGYONG», який стоїть з увімкненими аварійними світловими сигналами,та запитують у присутніх осіб, що сталось. Чоловіки (не встановлені особи), розповідають, що вони їхали та побачили автомобіль, який стоїть на проїзній частині, вони зупинились та запропонували допомогу перетягти автомобіль у бік. 00:26:10 на запитання працівників поліції що трапилось з автомобілем, ОСОБА_1 нічого не пояснює, лише відповідає «амінь». 00:27:14 ОСОБА_1 на запитання працівників поліції чи він був за кермом, промовчав, та не повідомляв, що автомобілем керувала інша особа. Починаючи з 00:47:12 та протягом тривалого часу працівники поліції просять ОСОБА_1 пред`явити документи для встановлення особи, а також документи на автомобіль та пред`явити водійське посвідчення, на що ОСОБА_1 не реагує, та документи не пред`являє. Згодом пред`явив лише військовий квиток. 01:04:10 працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. При цьому, ОСОБА_1 розвертається і йде в іншу сторону, та комусь телефонує. 01:06:58 працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, повідомляє про наявні ознаки алкогольного сп`яніння у нього. 01:08:40 працівник поліції знову пропонує ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 грубо відповідає працівникам поліції. 01:09:42 знову працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 продовжує поводитись зневажливо, вимагає запросити понятих. Працівник поліції повідомляє, що ведеться відеозйомка. 01:10:47 працівник поліції повідомляє, що розглядається справа про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 126 КУпАП, роз`яснює права та обов`язки ОСОБА_1 , при цьому останній перебиває працівника поліції та не дає можливості їх оголосити. 01:13:20 працівник поліції надає ОСОБА_1 постанову на ознайомлення, однак ОСОБА_1 відмовляється від отримання. Працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, та що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП за відмову від проходження огляду. ОСОБА_1 при цьому, постійно викрикує «а ви довели ознаки стану сп`яніння» та не заперечує того, що він керував транспортним засобом. Працівник поліції складає адміністративний протокол стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП. На місце приїхав знайомий ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (зі слів ОСОБА_1 в судовому засіданні), який забрав транспортний засіб, як тверезий водій, та поряд з цим, просив працівників поліції не робити спец-повідомлення про подію у військову частину, та повідомив, що ОСОБА_1 буде покараний за таку подію внутрішнім розпорядженням. 01:20:06 ОСОБА_3 , реагуючи на поведінку ОСОБА_1 , запитує його, для чого він йому дзвонив, та просить присісти в автомобіль «Кіа» та не заважати. 01:22:51 працівник поліції оголошує ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення на що ОСОБА_1 поводиться зневажливо та перебиває працівника поліції.

Слід зауважити, що присутність свідка ОСОБА_2 , який стверджує, що повернувся із запчастинами до автомобіля, на відеозаписі не зафіксовано.

Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для оцінки в контексті диспозиції частини першої статті 130 КУпАП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено, ОСОБА_1 та його адвокатом Маракушевим Р.І. не надано.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_4 , оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами у справі та не підтверджуються жодними належними й допустимими доказами. З матеріалів справи, зокрема з відеозапису, дослідженого судом, не вбачається присутність свідка ОСОБА_4 на місці події. При цьому сам свідок зазначив, що прибув на місце події вже після прибуття працівників поліції, однак не повідомив їх про те, що саме він керував транспортним засобом. Крім того, свідок не вчиняв дій, спрямованих на фіксацію або документальне підтвердження факту керування ним транспортним засобом, та не звертався до правоохоронних органів із відповідними заявами ні в день події, ні після нього. За таких обставин суд доходить висновку, що зазначені пояснення не спростовують встановлених у справі обставин та не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи захисника про відсутність відеофіксації факту зупинки або керування транспортним засобом ОСОБА_1 . З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував біля транспортного засобу, не заперечував факту керування та не повідомив працівникам поліції, що за кермом перебувала інша особа. Транспортний засіб перебував на проїзній частині дороги з увімкненим аварійним сигналом до прибуття працівників поліції, що не виключає попереднього руху та зупинки під керуванням ОСОБА_1 . Заявлена в суді версія про керування автомобілем іншою особою оцінюється судом як позиція сторони захисту та не спростовує наявних доказів.

Також суд, оцінюючи в цілому надані у справі докази, встановив, що у протоколі зазначено номер транспортного засобу, який дозволяє його однозначну ідентифікацію, а модель і марка автомобіля підтверджуються іншими матеріалами справи. Враховуючи зазначене, відсутність у протоколі моделі та марки транспортного засобу не позбавляє доказів своєї сили та не впливає на оцінку доказів і встановлені обставини.

Як роз`яснено в абзаці 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізує своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини у вчинені адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк