13.02.2026 Провадження по справі № 3/940/90/26
Справа № 940/150/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2026 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Самсоненко Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 569468 від 18.01.2026 року вбачається, що 18.01.2026 року о 08 годині 35 хвилин на автодорозі Р-17, 2 км., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, недотрималась безпечної дистанції, в наслідок чого здійснила наїзд на перешкоду, а саме дерево, чим порушила вимоги п. 2.3 б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала, що 18.01.2026 відбулась подія за участю її автомобіля, але вини своєї вона не визнає, оскільки дорожнє покриття було дуже слизьке, не посипане протиожеледними матеріалами. Разом з тим, заначила, що крім її транспортного засобу іншому майну матеріальної шкоди не завдано.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності., дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 41 Закону України «Про дорожній рух встановлено», що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із ч. 3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що дорожнє покриття на автодорозі Р-17 2 км. не посипане протиожеледними матеріалами, в результаті чого дорога була слизькою.

Згідно із п. 6 ч. 2 Кодексу цивільного захисту дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху дорожнього транспортного засобу, внаслідок якої загинули або зазнали травм люди чи заподіяна шкода майну. Рівень надзвичайної ситуації при дорожньо-транспортній пригоді визначається відповідно до Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок події, яка сталась із водієм ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, шкоди заподіяно лише її майну.

У матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 б Правил дорожнього руху, оскільки на схемі ДТП відсутні відомості про наявність на ділянці дороги попереджувальних знаків про ожеледицю, а також дорожнє покриття в неналежному стані, що підтверджується актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18.01.2026, схемою до нього.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» власники автомобільних доріг повинні забезпечувати безпечні, економічні та комфортні умови дорожнього руху та забезпечувати учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов.

Тобто, судом встановлено, що ДТП за участю водія ОСОБА_1 сталось через небезпечні умови дорожнього руху, які виникли через неналежне виконання власником автомобільної дороги обов`язків, передбачених Законом України «Про дорожній рух».

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно із ст. 252 КпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 2.3 б Правил дорожнього руху, тому вважає за необхідне закрити відносно неї провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 124, 247 п. 1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Р.В. Самсоненко