ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/80/26 Справа № 700/868/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Пічкур С. Д. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гордієнка О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , маючого інвалідність ІІ групи,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 03 серпня 2025 року о 10 годині 55 хвилин в селищі Лисянка Звенигородського району по вул. Гетьманський шлях керував скутером Хонда ДІО р/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» під відеозапис бодікамери DSJ0095. Водій порушив п. 2.9а ПДР України вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол ЕПР1 № 410975.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її у відповідності із законом.

На думку захисника, суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права , не надав належної оцінки наявним у справі доказам, які не доводять факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, внаслідок чого зроблено помилковий висновок про доведеність його вини.

Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а котив його дорогою, тобто не був водієм.

Зазначає, що свідок ОСОБА_2 представляє сторону обвинувачення, у зв`язку з чим його показання, з урахуванням відсутності їх об`єктивного підтвердження іншими доказами, не можна вважати достатніми та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Наполягає на тому, що ОСОБА_1 не міг у зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення день та час керувати скутером, оскільки той потребував ремонту.

Приводить свою версію подій за якою ОСОБА_1 із дороги котив скутера до магазину «Народний». До цього поліцейських він не бачив, а відтак автомобіль поліції його не обганяв, тим більше поліцейські його не зупиняли. Він поставив скутер на стоянку і направився до магазину. В цей час під`їхав автомобіль поліції, з якого вийшов поліцейський та звинуватив його у керуванні скутером без захисного шалому, а в подальшому в стані алкогольного сп`яніння. Невдовзі приїхав інший поліцейський, який оформив матеріали про порушення ним ПДР.

Вказує, що ОСОБА_1 не заперечує той факт, що вживав пиво, перед тим як вивіз із свого подвір`я технічно несправний скутер.

Зазначає, що цей факт підтвердила свідок ОСОБА_3 , яка бачила, як ОСОБА_1 вів скутер по дорозі, а потім з ним звернув на стоянку біля магазину «Народний», де вона працює продавцем.

Вважає, що відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу, тому не можуть визнаватися належним та допустимим доказом, оскільки він не дає уявлення про загальну картину обставин справи від початку до моменту складання протоколу, тобто не дозволяє повно та всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_4 адміністративного правопорушення.

Зазначає, що свідок ОСОБА_2 показав, що відеозапис, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не зберігся з технічних причини. Проте, документи щодо підтвердження цього факту в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гордієнка О.В., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на фактичні дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №410975 від 03 серпня 2025 року.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Рапортом поліцейського Гладюка О. від 03 серпня 2025 року.

Результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який підтверджується чеком «Drager-Alcotest 6810», прилад ARBL-0876, результат якого складає 1,23 проміле.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Показами свідка ОСОБА_2 , який є працівником поліції, наданими в суді першої інстанції, з яких вбачається, що в той день з працівником ТЦК здійснювали оповіщення громадян з приводу мобілізації. Під час руху по вул. Гетьманський шлях був помічений водій скутера під час руху без шолома, який був зупинений за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу. Водій зупинився біля магазину Народний та у нього були перевірені документи щодо наявності відстрочки від мобілізації. Під час спілкування було чути запах алкоголю від водія, оскільки ОСОБА_2 не мав Драгера, був викликаний інший поліцейський, який складав матеріали. Безпосередньо запис зупинки не зберігся з технічних причин.

Показами свідка ОСОБА_5 , який є працівником ТЦК, наданими в суді першої інстанції, з яких вбачається, що під час руху по вул. Гетьманський шлях був помічений водій скутера під час руху без шолома, який був зупинений за допомогою жезла та у нього були перевірені документи щодо наявності відстрочки від мобілізації. Щодо інших дій поліцейських він не вникав.

Наявність розбіжностей в показаннях цих свідків щодо способу зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не впливають на висновки суду з приводу обставин керування особою транспортним засобом.

Показаннями свідка ОСОБА_3 , наданими в суді першої інстанції, з яких вбачається, що бачила як ОСОБА_1 прикотив до стоянки біля магазину «Народний» скутер, а за ним відразу під`їхали поліцейські та довгий час щось з`ясовували, щоб він керував скутером не бачила.

Надавши оцінку показанням цього свідка суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що вона бачила з магазину лише факт вже зупинки водія, дійсно його рух не спостерігала.

Наведене апелянтом спростовано не було.

Також судом першої інстанції наданий аналіз відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, в яких вбачається, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечує факт керування транспортним засобом, без зауважень підписав протокол про адміністративне правопорушення, добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння. Більше того, пропонував поліцейському не складати адміністративний матеріали, або хоча не забирати права, на що поліцейським повідомив про наявність неправомірної відповідальності за надання вигоди.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею районного суду мотивовано критично оцінені показання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки з фактичних даних, що містяться у відеозаписах з нагрудних камер поліцейських випливає, що ОСОБА_1 не заперечував обставини керування ним транспортним засобом та намагався вмовити працівників поліції не складати на нього матеріали.

Змінна позиція ОСОБА_1 щодо цих обставин за наявності вказаних доказів, не свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим матеріали справи не місять даних, що водієм вказаного транспортного засобу була інша особа.

Апеляційний суд не вбачає неповноти судового розгляду, адже судом були дослідженні всі обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Гордієнка О.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук