ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/85/26 Справа № 705/2231/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Душин О. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 , 13.04.2025 року о 18-10 год. в с. Паланка, дорога М-30 542 км керував автомобілем Фольксваген пасат д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння пройшовши тест на алкоголь на алкотестер Драгер 3616, результат тесту показав 1.77 ‰, чим порушив п. 2.9, п.2.9.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що розгляд справи проведено у його відсутність.

У працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу так як не було факту порушення ПДР України, а тому не може вважатись законним огляд водія на стан сп`яніння у випадку незаконної зупинки.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився ОСОБА_1 та його захисник Цімоха Р.Р., які не повідомили про поважні причини свого неприбуття, що, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 299491 від 13.04.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 13.04.2025 року о 18-10 год. в с. Паланка, дорога М30 542 керував автомобілем Фольксваген пасат д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 3616, результат тесту - 1.77 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- даними висновку тестування на алкоголь №5351 від 13.04.2025, який підписаний ОСОБА_1 , відповідно до якого, останній 13.04.2025 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,77 ‰;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. ОСОБА_3 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER 6810» ARAM 3616, результати огляду 1,77 ‰. В графі - з результатами згоден - ОСОБА_1 поставив свій підпис;

- даними відеозаписів з нагрудної камери поліцейських, повторно переглянутих апеляційним судом, на яких зафіксовано процес спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 та процес його огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу ALCOTEST 6810 ARAM-3616 показник алкогольного сп`яніння становив 1,77 ‰.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

В ході апеляційного розгляду не встановлено порушення права на захист ОСОБА_1 судом першої інстанції, оскільки останній повідомлявся судом першої інстанції про дату, час та місце судового розгляду.

З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним, що щодо нього 13.04.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що має наслідком притягнення до відповідальності, відповідно до норм КУпАП і по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, аби з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, заходів для явки до суду не вжив, письмових заперечень проти протоколу не подав, у зв`язку з чим така поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки прийнято його апеляційну скаргу до розгляду. Апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, переглянуто відеозапис, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього.

Апеляційній суд зазначає, що посилання скаржника на те, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу так як не було факту порушення ПДР України, а тому не може вважатись законним огляд водія на стан сп`яніння у випадку незаконної зупинки, до уваги не приймаються, оскільки такі дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не оскаржувались. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що такі доводи є припущеннями з метою ухилення від відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Інші доводи апелянта і вказані ним недоліки, які є в матеріалах справи, сприймаються апеляційним судом, як несуттєві обставини, які не впливають на наявність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 . Доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, стороною захисту не надано.

Будь яких порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи КУпАП, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.

Тому вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена, його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба