Справа № 615/2895/25
Провадження № 3/615/27/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Логвінов А.О., за участю: секретаря судового засідання Партоли О.Є., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Чеботарьової Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Валки Харківської області адміністративний матеріали, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2025 року о 08 год 15 хв у м. Валки Харківської області на трасі М03 на 430 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest 7510, результат якого показав 1,13 ‰.

Таким чином, водій порушив п. 2.9. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

15 грудня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання захисника, у якому захисник просить закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначає, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не містить ключових моментів, зокрема моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, моменту руху транспортного засобу та зупинки, моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння та вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис не є безперервним, починається о 08 год 21 хв, тоді як у протоколі зазначається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 08 год 15 хв. На відеозаписі не зафіксовано як поліцейський повідомляє водію про наявність ознак алкогольного сп`яніння. Під час продуття приладу Drager, водій декілька разів продувається, при цьому при повторному продутті мундштук не змінюється. Зазначені обставини свідчать про те, що процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена. Після продуття приладу Drager ОСОБА_1 фактично не погодився з результатом такого огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому поліцейські не повідомили йому про можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Також, у направленні зазначено, що ОСОБА_1 направляється на огляд до КНП «ХОР» ОКНЛ, що територіально знаходиться у м. Харкові та який не є найближчим закладом охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення в тому числі стану алкогольного сп`яніння. Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт, підсипаний працівником поліції, яка не була присутня на місці даної події.

15 грудня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання захисника, у якому захисник просить визнати наявні відеоматеріали недопустимими доказами, з тих підстав, що наявний в матеріалах справи відеозапис є неповним та не безперервним, не відображає повністю усіх обставин події, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

15 грудня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання захисника, у якому захисник просить не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у разі визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу, відповідно позбавлення його права керування транспортними засобами унеможливить виконання ним військових обов`язків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Згідно зі статтею 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим, з урахуванням участі у судовому засіданні захисника, вважаю можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Захисник адвокат Чеботарьова Юлія Володимирівна у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, просила закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з підстав викладених у клопотанні про закриття провадження по справі.

Дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши наявні докази в їх сукупності, вислухавши пояснення захисника, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9. Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.9. «а» Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 513587 від 15 листопада 2025 року, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат огляду 1,13 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у акті;

- роздруківкою з приладу Drager Alcotest 7510, відповідно до якої 15 листопада 2025 року о 08 год 24 хв проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 1,13 ‰. З результатом ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у роздруківці;

- відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що працівники поліції спілкуються з водієм, під час чого повідомляють йому про наявність ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager, на що водій погоджується. Результат огляду 1,13 ‰, з яким водій погоджується. Також водій зазначає, що напередодні вживав алкогольні напої. На відеозаписі водій не заперечує факт керування транспортним засобом та надає працівникам поліції документи від транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника щодо того, що ОСОБА_1 не погодився з результатами приладу Drager, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів мається підпис ОСОБА_1 , відповідно до якого останній погоджується з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, на відеозаписі ОСОБА_1 не заперечує щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки повідомляє, що він напередодні вживав алкогольні напої.

Доводи захисника в частині долучених до матеріалів справи відеозаписів, які на його думку є неналежними та недопустимими доказами у справі, є необґрунтованими, з цього приводу суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Окрім того, зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративні правопорушення в якості доказів, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання захисника на те, що було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння через те, що згідно направлення на огляд водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП «ХОР» ОКНЛ, що територіально знаходиться у м. Харкові та який не є найближчим закладом охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення в тому числі стану алкогольного сп`яніння, суд до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі Інструкція).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, огляд в тому числі на стан алкогольного сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду.

Як вже було встановлено, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager та погодився з його результатом.

Щодо доводів захисника з приводу продуття ОСОБА_1 приладу Drager без зміни мундштука при кожному продутті, що своєю чергою могло вплинути на результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Мундштук для приладу Drager фактично забезпечує гігієнічну відстань і правильний напрямок повітря при продутті.

На відеозаписі зафіксовано як розпаковується мундштук та вставляється до приладу Drager, що свідчить про те, що даний мундштук використовувався лише для продуття алкотестеру ОСОБА_1 , відповідно продуття ним декілька разів через один і той же мундштук не впливає на результати такого огляду.

Що стосується посилань захисника на складання рапорту поліцейським, який був відсутній на місці події, суд зазначає, що рапорт не є безсумнівним доказом вини правопорушника, однак слід зауважити, що вина правопорушника доведена не лише відомостями, зазначеними у рапорті, а сукупністю досліджених судом доказів, зокрема відеозаписом з місця події.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Згідно довідки т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП Катерини Галкіної, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія 31 січня 2017 року.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим вважаю можливим призначити порушнику адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_1 покарання за ч. 1 ст. 130 КУпАП без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З вищевикладеного вбачається, що санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено безальтернативний вид стягнення, а саме штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 245, 252, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (отримувач: ГУК Харківськобл/Харківобл/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення») судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2026 року.

Суддя А.О. Логвінов