Справа № 539/213/26
Провадження № 3/539/94/2026
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 лютого 2026 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши матеріал, що надійшов з Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , уродженка м. Лубни Полтавської області, мешканка АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , громадянка України, працююча бухгалтером АТ «Лубнигаз»,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 18.12.2025 близько о 10 год. 00 хв. ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП за таких обставин.

18.12.2025 ОСОБА_2 перебуваючи у приміщенні гімназії ім.В.Барки Лубенської міської ради висловлювався нецензурно в адресу малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , образливо чіплявся, чим порушив громадський порядок в навчальному закладі.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.1 ст.150, п.4 ст.155 СК України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, адвокат Лук`янова А.М. подала письмові пояснення, в яких зазначила, що ОСОБА_1 не вважає себе винною, оскільки увесь час приділяє дітям, постійно виховує їх. Син забезпечений усім необхідним, не конфліктний (якщо його першого не образять). З метою недопущення подібних ситуацій в майбутньому вона провела бесіду із сином, але він постійно говорив, що перший нікого не ображав. Як мати, вона турбується про ОСОБА_4 , слідкує за його навчанням, виховує та забезпечує його потреби, розмовляє з ним про проблеми, контролює вільний час.

19.12.2025 ОСОБА_1 зателефонувала інспектор сектору Служби освітньої безпеки Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції Гусаковська Наталія Сергіївна і повідомила, що у її сина виник конфлікт з однокласницею ОСОБА_3 , після чого вона відразу пішла до гімназії. У розмові з інспектором вона дізналася, що 08.12.2025 та 18.12.2025 у її сина ОСОБА_4 виник конфлікт з однокласницями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

По перше, про конфлікт, який стався 08.12.2025 вона дізналася лише 19.12.2025, до 19.12.2025 ніхто нічого не повідомляв. За конфлікт, який стався 18.12.2025 вона та ОСОБА_7 надали письмові пояснення, які є додатком до протоколу, та надавали пояснення на відеокамеру інспектора, але до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №397778 від 15 січня 2026 року вони не додані, що є порушенням процедури.

По друге, з пояснень вбачається, що лише ОСОБА_3 та її мама надали пояснення, а ОСОБА_8 та її мама з незрозумілих причин пояснень не надавали.

По третє, з пояснень не зрозуміло, якими ж нецензурними словами висловлювався ОСОБА_7 , що вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

По четверте, у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно неї не вказано, в чому конкретно полягає ухилення останньої від виконання нею обов`язків щодо виховання її сина, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та у яких саме діях порушення вимог ч. 1 ст. 150 СК України. Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення твердження, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, стосовно свого неповнолітнього сина не є доказом (підтвердженням) цього.

Вважає, що в діях її сина ОСОБА_4 відсутні такі суб`єктивні ознаки, як хуліганський мотив та умисел, спрямований на порушення громадського порядку, оскільки дрібне хуліганство може мати місце лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин.

Просила провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення, є невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП України, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б доводили, що в діях ОСОБА_1 , міститься склад вказаного правопорушення, а саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 23, 33, 184, 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене за ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова