Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/90/26
Категорія x/5 cn/122 REgFG Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 03 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 03 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1445 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 16 серпня 2025 року о 10-55 год у м. Житомирі по вул. Жуйка, поблизу будинку № 43 керував транспортним засобом Mitsubishi номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу, не надав дорогу водію, який рухався по головній дорозі, чим створив аварійну ситуацію, змусив водія різко загальмувати та подати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що оскаржувана постанова не містить визначення, яке саме порушення, передбачене ч.ч. 1-4 ст. 122 КУпАП, мало місце, не зазначено іншого учасника дорожнього руху та доказів вжиття ним заходів безпеки. Крім того, вважає здійснений на невідомий пристрій відеозапис неналежним та недопустимим доказом.

На думку скаржника, у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 122 КУпАП, а вина - недоведена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши її доводи, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 445337 від 06.09.2025, рапорт працівника поліції від 06.09.2025 та відеозаписи.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до частин 1-4 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність за: - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками; - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди; - ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху; - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КУпАП, порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За змістом ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, слід вважати, що після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, відносно останнього не пізніше двадцяти чотирьох годин повинен бути складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, будь-яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Розшук осіб, причетних до порушення ПДР, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 251 КУпАП).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, до обов`язкових складових правопорушення нормативними актами віднесено визначення потерпілого, якому безпосередньо було створено аварійну обстановку.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП вчинене ОСОБА_1 по вул. Жуйка, 43 в м. Житомирі і пов`язане із порушенням останнім п. 10.2 ПДР України.

Згідно вимог пункту п. 10.2 Правил дорожнього руху - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Таким чином, для встановлення наявності у діях водія ОСОБА_1 інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме «16.08.2025 10:55:00 м. Житомир, вул. Жуйка, 43 водій керував транспортним засобом виїзжаючи з прилеглої території на головну дорогу водію, який рухався по головній дорозі, чим створив аварійну ситуацію, змусивши водія різко гальмувати та подати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення, чим порушив п. 10.2 ПДР, необхідна наявність доказів вчинення таких дій саме у вказаний день і час, а також встановлення особи потерпілого.

У своїх письмових поясненнях, поданих до суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказував, що в один з вихідних серпня 2025 року, виїжджав з прилеглих територій (двору по вул.Жуйка, 43) на дорогу та повертав ліворуч у напрямку Бердичівського шосе. Включив лівий покажчик повороту, зупинився, переконався у відсутності пішоходів і транспортних засобів, які рухаються тротуаром чи проїзною частиною та розпочав маневр. Зазначає, що від цього місця (від початку маневру) вулиця Жуйка в напрямку Бердичівського шосе іде на підйом та повертає плавно вліво, тому проглядається метрів на 200. Ця ділянка дороги має три смуги руху в обох напрямках. Коли він подолав приблизно половину відстані до розділювальної лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, він побачив як із за пагорба під ухил 12% вилетів легковий автомобіль зі швидкістю 80-100 км/год. Від несподіванки він спочатку інстинктивно пригальмував, від чого втратив темп маневру, потім зорієнтувався, натиснув на педаль газу та вивів автомобіль на третю смугу руху за розділювальну лінію зустрічних потоків.

Із вказаних пояснень вбачається, що скаржник не заперечує керування автомобілем Mitsubishi номерний знак НОМЕР_1 , в тому числі і в серпні 2025 року.

З наявного відеозапису вбачається, що у транспортний засіб Mitsubishi номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території (АЗС) на головну дорогу, здійснюючи маневр повороту ліворуч, замешкався та не надав дорогу водію, який рухався по головній дорозі, чим створив аварійну ситуацію, змусивши іншого водія різко загальмувати. Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей щодо походження відеозапису, дати подій, його учасників, тощо. А працівником поліції у рапорті зазначено, що «розшукали відеопорушення у мережі Facebook». Натомість будь яких дій щодо встановлення всіх учасників пригоди працівниками поліції матеріали справи не містять.

Таким чином, працівниками поліції не зібрано належних та допустимих доказів для об`єктивного встановлення факту подій, які необхідні для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 5 КУпАП.

Протокол про адміністративні правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 03 жовтня 2025 року скасувати. Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь