Справа № 442/842/26
Провадження №3/442/282/2026
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 лютого 2026 року Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріалиобласті про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої у санаторії «Джерельний» на АДРЕСА_1 , зареєстрованої на АДРЕСА_2 ,

за ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 5.01.2026 о 19:30 у санаторії «Джерельний», що на вул. Тустановицькій, 1А, с. Модричі, на другому поверсі поблизу кімнати №32, висловлювалась нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 та шарпала її за одяг, чим порушила громадський порядок.

На час судового розгляду зазначеної справи ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від правопорушника не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини його неявки до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності правопорушника на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №210061 від 27.01.2026, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та згідно якого ОСОБА_1 25.01.2026 о 19:30 у санаторії «Джерельний», що на АДРЕСА_1 , на другому поверсі поблизу кімнати №32 висловлювалась нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 та шарпала її за одяг, чим порушила громадський порядок;

- рапортом телефонного повідомлення від 25.01.2026, відповідно до якого заявниця ОСОБА_3 повідомила, що в холі санаторію Джерельний» ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, дебоширить;

- заявою ОСОБА_3 від 25.01.2026, у якій заявниця просить прийняти міри до гр. ОСОБА_1 , оскільки остання систематично вживає алкогольні напої, провокує сварки між іншими жителів санаторію, не підтримує порядок, не слідкує за своєю малолітньою донькою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27.01.2026 та ОСОБА_4 від 27.01.2026;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 27.01.2026, у яких остання провину визнала, обіцяла більше хуліганських дій не вчиняти.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Вбачаю в діях ОСОБА_6 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21.01.1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З огляду на викладене, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Курус Р.І.