ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 505/4289/25

№ 3/505/140/2026

29 січня 2026 року м. Подільськ

суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Ващук О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №758186 від 24 листопада 2025 року, ОСОБА_1 14 листопада 2025 року неналежним чином віднеслась до виконання своїх батьківських обов`язків в дусі поваги до оточуючих, в результаті чого неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив дії хуліганського характеру в навчальному закладі ліцею №6 м. Подільськ, пров. Бірзульський, 18, а саме розприскав сльозоточивої та дратівної дії балончик в обличчя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було відомо про те, що стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення та розгляд даної справи Подільським міськрайонним судом Одеської області, що підтверджується наявністю в ньому підпису.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» (п.41) особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

З огляду на зазначене, та приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ч. 3 ст.184 КУпАП не є обов`язковою, суд у відповідності до ч.1 ст. 268 КУпАП вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

При вирішенні даної справи суддя враховую наступні положення законодавства.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КУпАП, відповідальність за цим законом настає в разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Із змісту протоколу та матеріалів справи вбачається, що неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приніс до навчального закладу Ліцей №6 аерозольний балончик із подразнюючим препаратом, сльозоточивої та дратівливої дії, який розпилив цей балон в обличчя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинило хімічний опік обох очей та порушило нормальну роботу закладу освіти, та могло завдати шкоди життю та здоров`ю інших учнів. Тобто неповнолітній син допустив правопорушення за ст.173 КУпАП.

Тобто об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим КУпАП (ч.3 ст.184 КУпАП).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Зокрема, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності, що також не виключає відповідальність батьків за вчиненні дії неповнолітніх дітей та допущені адміністративні правопорушення у віці від 14 до 16 років.

Дрібним хуліганством, відповідно до статті 173 КУпАП, вважаються вчинення у громадських місцях дій, що можуть порушити громадський порядок і спокій громадян. До таких дій також слід віднести порушення навчального процесу.

Вимоги статті 251 КУпАП передбачають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство) та відповідно провина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №758186 від 24 листопада 2025 року; медичною довідкою про стан здоров`я ОСОБА_3 ; рапортом та реєстрацією ЄО №15308 від 14 листопада 2025 року; письмовим поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка зокрема, зазначила, що їй не відомо де син взяв балончик сльозоточивої та дратівливої дії; актом №1 розслідування нещасного випадку від 20 листопада 2025 року; характеристикою стосовно ОСОБА_2 від 24.11.2025 №796 з ліцею.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, такі є належними та допустимими, оскільки зібрані уповноваженими на те особами у встановленому порядку та містять відомості про обставини події.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 184 КУпАП, як вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.3 ст.184 КУпАП.

Даний вид адміністративного стягнення буде необхідним і достатнім для попередження скоєння нових адміністративних правопорушень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п?ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК в Од.обл./м.Подільськ/21081100 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526 Банк отримувача: Казначейство України Номер рахунку (ІВАN): UA0015746; призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UА0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Ващук