Справа№672/59/26
Номер провадження 3/672/46/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Рибачук О.Г., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ФОП

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-4 КУпАП,

встановила:

16 січня 2026 року в ході проведення головним державним інспектором Волочиського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Хмельницькій області Баран Л.М. камеральної перевірки несвоєчасності подання звітності за формою 4ДФ за вересень 2025 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за вересень 2025 року по строку 20.10.2025, фактично подано 21.10.2025, чим порушила вимоги «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

Суддя вважає за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка є належним чином повідомленою про день, місце та час розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Положеннями ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст.62Конституції України презумпції невинуватості.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-4 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч.1 ст.163-4 КУпАП визначається неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Частиною 2 статті 163-4 передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у повторному вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КупАП особою протягом року.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що у справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-4 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32, ст. 32-1 цього Кодексу.

Суддя Олена РИБАЧУК