П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону №1 полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані та РНОКПП відсутні в матеріалах справи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 508839 від 10.11.2025 року: 10.11.2025 року о 10 год. 45 хв. в м. Біла Церква, проспект Незалежності, 59, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Hyundai IX35» з н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, однак в судові засідання не з`являвся, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи, суду не надходило.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Погребняк В.О. не заперечував стосовно розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , зазначивши, що останній не має можливості прибути до суду.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю, тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Погребняк В.О. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема захисник вказав, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували фак керування ОСОБА_1 транспортним засобом у момент, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому відеозаписи відображають, що ОСОБА_1 лише перебував в автомобілі на пасажирському сидінні у той момент, коли приїхали працівники поліції.

Крім цього адвокат Погребняк В.О. зазначав, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на ті обставини, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, тому немає посвідчення водія, а відтак не є водієм у розумінні диспозиції статті 130 КУпАП.

Крім цього захисник вказав, що працівники поліції були обізнані про те, що ОСОБА_1 притягувався протягом року за ч.1 статті 130 КУпАП, тому дії ОСОБА_1 підлягали кваліфікації за ч.2 статті 130 КУпАП, проте даний протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було складено за ч.1 ст.130 КУпАП. Водночас, за таких умов суд позбавлений процесуальної можливості самостійно змінювати правову кваліфікацію дій особи, оскільки такі дії не передбачені положеннями КУпАП.

Вислухавши пояснення адвоката Погребняка В.О., дослідивши надані суду клопотання захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 508839 від 10.11.2025 року, копію постанови серії ЕНА № 5123105 від 10.11.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.11.2025, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 508857 від 10.11.2025, копію схеми місця ДТП, копії письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.11.2025, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 135687 від 10.11.2025, копію протоколу АЗ № 119468 про адміністративне затримання від 10.11.2025, копію доручення, копію свідоцтва, рапорт від 10.11.2025, відеозаписи, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2.9(а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд встановив, що 10.11.2025 року о 10 год. 45 хв. в м. Біла Церква, проспект Незалежності, 59, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Hyundai IX35» з н.з. НОМЕР_1 , та здійснив дорожньо-транспортну пригоду.

На місце дорожньо-транспортної пригоди прибули працівники поліції, котрі під час спілкування виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тому ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу або в найближчому визначеному для цього закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суддя відхиляє доводи сторони захисту з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, є необґрунтованими та не спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Зокрема суд зазначає, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Hyundai IX35» з н.з. НОМЕР_1 , цілком підтверджується поясненнями інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, а саме свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , котрі у своїх поясненнях чітко вказали, що автомобілем «Hyundai IX35» з н.з. НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_1 .

Крім цього, аналіз відеозаписів, доданих до матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував автомобілем та допустив дорожньо-транспортну пригоду.

Доводи стосовно того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на ті обставини, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, тому немає посвідчення водія, а відтак не є водієм, є недоцільними, оскільки диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП серед іншого, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не виключно для осіб, з наявним посвідченням водія.

Стосовно тверджень адвоката Погребняка В.О. щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд вказує, що наявні матеріали справи свідчать, що дійсно 08.05.2025 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/13599/24 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та про дані обставини було достеменно відомо працівникам поліції, що підтверджується відеозаписом та тим, що постановою серії ЕНА № 6123105 від 10.11.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 статті 126 КУпАП.

Суддя зазначає, що диспозиція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.

Разом із цим, шляхом моніторингу інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2025 у справі № 357/13599/24 ОСОБА_1 було визнано винним за правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, яке було вчинено ОСОБА_1 03.09.2024, а тому в даному випадку працівниками поліції було вірно кваліфіковано дії вчинені ОСОБА_1 10.11.2025, оскільки за вищевказаних обставин, в даному випадку діях ОСОБА_1 відсутні ознаки повторності протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, які є належними, допустимими та достовірними, а в своїй сукупності достатніми для висновку про вчинення ним зазначеного правопорушення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», при оцінці доказів застосовується критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який може ґрунтуватися на сукупності достатньо переконливих, чітких та узгоджених між собою висновків або неспростованих презумпцій факту.

З урахуванням установлених фактичних обставин справи та досліджених доказів суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, з урахуванням вимог статті 33 КУпАП, бере до уваги характер вчиненого правопорушення, підвищений ступінь його суспільної небезпеки, особу правопорушника, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, а також ставлення ОСОБА_1 до вчиненого.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, перебуваючи у статусі особи, позбавленої права керування транспортними засобами, та будучи обізнаним про протиправність своїх дій.

Відповідно до частини третьої статті 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовується стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, до стягнення за нове правопорушення приєднується невідбута частина попереднього стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами може перевищувати граничний строк, визначений частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортними засобами з моменту набрання законної сили постановою суду про позбавлення такого права.

Судом установлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2025 року у справі № 357/13599/24, яка набрала законної сили 20 травня 2025 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

На момент вчинення нового адміністративного правопорушення зазначене стягнення ОСОБА_1 фактично не було відбуте.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_1 положень частини третьої статті 30 КУпАП та приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, невідбутої частини стягнення, накладеного постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2025 року у справі № 357/13599/24 (3 місяці 10 днів).

Відповідно до статті 40-1 КУпАП у разі постановлення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає сплаті особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі та порядку, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27,30, 33, 34, 35, 40-1, 130, 268, 283, 284, 285,317-1 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП, шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою суду, невідбуте стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного на ОСОБА_1 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2025 у справі № 357/13599/24 та накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік три місяці десять днів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно із статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь