Номер провадження: 33/813/496/26
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року у задоволені клопотання представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Колєвій Ю.Л. про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за відсутністю події, та складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.173 КУпАП відмовлено. Визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн на користь держави України. Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп на користь держави України.

Не погодившись з даною постановою, 27 січня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року, мотивуючи поважністю пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що фактично копію оскаржуваної постанови отримала лише 30 грудня 2025 року, що підтверджується актом приймання-передачі документів. Крім того скаржник зазначає, що до моменту отримання копію оскаржуваної постанови вона не була обізнана про її зміст.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Доводи клопотання про поновлення строку про те, що фактично копію оскаржуваної постанови отримала лише 30 грудня 2025 року не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом з огляду на таке.

Оскаржувана постанова винесена 16 грудня 2025 року, а тому останнім днем для подачі апеляційної скарги є 26 грудня 2025 року.

Про розгляд справи, призначений на 16 грудня 2025 року о 14:50 ОСОБА_1 , була належним чином сповіщена шляхом доставки повідомлення у додаток «Viber», що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.33).

Крім того із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що при розгляді справи у суді першої інстанції була присутня адвокат Колєва Ю.Л., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 .

На підставі матеріалів справи встановлено, що копію оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 отримала 30 грудня 2025 року, що підтверджується актом приймання-передачі документів, з якого вбачається, що адвокат Колєва Ю.Л. передала, а громадянка ОСОБА_1 прийняла зокрема оригінал постанови Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року у справі №522/23196/25 3 аркуші (а.с.43).

Вперше з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулась 08 січня 2026 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 16 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП повернено особі, яка її подала.

Вказана постанова вмотивована тим, що апеляційна скарга подана з порушенням строку на апеляційне оскарження і апелянт не ставить питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а тому відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

27 січня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку повторно подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Однак суд апеляційної інстанції зауважує, що процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Проте суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що отримання скаржником постанови 30 грудня 2025 року не є поважною причиною для пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови суду першої інстанції, а не з днем отримання тексту постанови суду першої інстанції, а, відтак, посилання на дату отримання копії постанови не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року була оприлюднена на сайті реєстру 22 грудня 2025 року, проте вперше апеляційна скарга була подана 08 січня 2026 року, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, посилання скаржника про те, що фактично копію оскаржуваної постанови отримала лише 30 грудня 2025 року не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що поважні причини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік