Справа№938/54/26
Провадження № 3/938/81/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ,-

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 29.11.2025 року близько 13.05 годин вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 473 прикордонного знаку на відстані 15 км від лінії державного кордону на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонного контрольованого району на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

На електронну пошту суду 09.02.2026 року надійшов лист із електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_4 з приводу того, що звертається адвокат Надьон Руслан, представник правопорушника ОСОБА_3 , та повідомляє, що ним о 13.35 годин направлено на адресу суду клопотання про відкладення розгляду даної справи для надання можливості ознайомитися з її матеріалами. При цьому вказане звернення не підписано автором кваліфікованим цифровим підписом та не долучено до нього документи, які підтверджують його повноваження, як захисника ОСОБА_3 . Також через систему електронний суд не поступали будь-яких клопотань від адвоката Р.Надьона про відкладення розгляду цієї справи з долученням документів, які підтверджують його повноваження, як захисника.

Вищевказане унеможливлює ідентифікувати заявника як захисника Ковальчука Р.В.

Судове засідання в цій справі відповідно до ч.2 ст. 277 КУпАП призначено на 09.01.2026 року та відкладено на 10.02.2026 року в зв`язку з неявкою особи, яка притягається до відповідальності.

У судове засідання 10.02.2026 року особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом отримання 03.02.2026 року судової повістки, направленої за його зареєстрованим місцем проживання, та шляхом отримання 14.01.2026 року СМС-повідомлення про його виклик до Верховинського районного суду Івано-Франківської області на номер мобільного телефону, вказаний ним працівникам прикордонної служби.

Крім того, суддею вживалися заходи щодо повідомлення особи, яка притягається до відповідальності шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик особи в суд на 10.02.2026 року.

При цьому, суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення 29.11.2025 року, про що він підписався у вказаному протоколі.

Суддя звертає увагу, що ч.2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Обов`язок щодо здійснення контролю за дотриманням розумного строку розгляду справи покладено на суддю. Зокрема, ч.7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя зобов`язаний своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У ч.2 статті 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.204-1 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до положень глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. У рішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України», «Карнаушенко проти України».

Про рівень відповідальності судді з огляду на надані йому повноваження при дотриманні строків розгляду справ про адміністративні правопорушення зазначено у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення». Зокрема, у пункті 7 вказаної постанови пленуму зазначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено в тому числі через невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов`язків.

У ч.1 ст. 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.204-1 КУпАП, розглядається протягом доби з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

На дотримання вказаних положень при розгляді справ про адміністративні правопорушення суддя повинен реагувати на можливе зловживання учасниками справи їхніми процесуальними правами, а також вживати усі необхідні заходи для недопущення безпідставного затягування розгляду справ.

Згідно зі ст. 38 КУпАП до осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтею 204-1 КУпАП, може бути застосовано заходи адміністративного примусу (накладено стягнення) не пізніше як через три місяці з дня вчинення виявлення. Закінчення цього строку виключає можливість накладення адміністративного стягнення на особу, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки КУпАП не передбачає продовження строків накладення адміністративного стягнення, та згідно з п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є самостійною підставою для закриття судом розпочатого провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У такому випадку правопорушник за свою протиправну поведінку, не несе установленої законом відповідальності, яка застосовується, отже не досягається завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, зокрема вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст.268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.204-1 цього Кодексу, не належать до переліку справ, при розгляді яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевказане, а також той факт, що від ОСОБА_1 будь-яких клопотань про відкладення розгляду даної справи не поступало, незважаючи на отримання ним судової повістки 03.02.2026 року та СМС- повідомлення 14.01.2026 року про його виклик до Верховинського районного суду Івано-Франківської області на 10.02.2026 року, ним також підписано клопотання про розгляд цієї справи без його участі, то суддя приходить до висновку, що неявка ОСОБА_1 у судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду даної справи.

Встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№345724 від 29.11.2025 року вбачається, що 29.11.2025 року о 13.05 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 473 прикордонного знаку на відстані 15 км від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах прикордонного контрольованого району був виявлений гр. України ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою зі заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

Також, цей протоколи про адміністративне правопорушення власноручно підписаний без будь-яких зауважень щодо його змісту особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, доведена також такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:

- поясненням ОСОБА_2 , зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№345725 від 29.11.2025 року, в якому він вказав, що спільно із ОСОБА_4 мав намір незаконно перетнути державний кордон України з Румунією з метою покращення життя;

- поясненням ОСОБА_4 , зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№345724 від 29.11.2025 року, в якому він вказав, що спільно ОСОБА_5 мав намір перетнути кордон з Румунією з метою працевлаштування;

- диском із записами відеофіксації, на якому зафіксовані особи чоловічої статі, які представляються, як ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , тримають в руках паспорти громадян України для виїзду за кордон та повідомляють, що мали намір спільно незаконно перетнути державний кордон.

Також в матеріалах справи міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№345725 від 29.11.2025 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, з якого вбачається, що 29.11.2025 року о 13.05 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 473 прикордонного знаку на відстані 15 км від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах прикордонного контрольованого району був виявлений гр. України ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України;

- копія паспорта громадянина Українидля виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- заява на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс - повідомлень;

Суддя приймає до уваги, що вищевказані матеріали справи не є доказами відповідно до ст.251 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Звертається увага, що ключовим у складі правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, є умисел особи, спрямований на перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, а не відстань, на якій таку особу було виявлено працівниками Державної прикордонної служби від лінії державного кордону.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, беручи до уваги, першопочаткові викривальні пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як усні так і письмові, про намір спільно незаконно перетнути державний кордон, які надані ними в день їх виявлення, суддя приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки він мав намір у складі групи осіб перетнути державний кордон поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Суддею не встановлено і будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, які би призвели до примусового підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які містяться у матеріалах справи, у тому числі письмового та усного пояснення про визнання вини.

З матеріалів справи вбачається, що всі документи ОСОБА_1 підписав без зауважень, не спростовував викладені у них обставини, не вказував на інші підстави, які зумовили його перебування у зазначеному в протоколі місці.

Санкція ч.2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення вказаного правопорушення шляхом накладення штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

При таких обставинах, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

З приводу додаткового покарання у виді конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП слід зазначити, що, як вбачається з матеріалів даної справи, таких знарядь і засобів не виявлено.?

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 665,60 гривень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 204-1, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Суддя Наталія ЧЕКАН