ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., з участю секретаря судових засідань Багдасарової Л.А. та особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 246058 від 26 грудня 2025 року, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, інспектора прикордонної служби 3 категорії майстра відділення інженерного облаштування державного кордону ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2025 року близько 09:00 год. на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », під час контрольного шикування перед заступанням на службу, старшим зміни прикордонних нарядів лейтенантом ОСОБА_2 було виявлено старшого солдата ОСОБА_1 , який в умовах особливого періоду перебував (знаходився) на території військового містечка в нетверезому стані, а саме в стані алкогольного сп?яніння, що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду від 26 грудня 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У своїх поясненнях в судових засіданнях ОСОБА_1 свою вину заперечив. Вказав, що 26 грудня 2025 року в стані алкогольного сп?яніння він не перебував, зранку у нього відбулась з командуванням підрозділу конфліктна ситуація, внаслідок чого проти нього було сфабриковано справу про вчинення адміністративного правопорушення. Насправді його 26 грудня 2025 року відвели до Володимирського ТМО, де якийсь невідомий мужчина щось витягнув із кишені та дав йому продути, після чого вони повернулись в розташування підрозділу. Жодних лікарів він не бачив, з жодними результатами його не ознайомлювали. Звернув увагу на те, що 26 грудня 2025 року не відбувалось жодного провадження у справі про адміністративне правопорушення. Просив справу закрити.

У зв?язку із поясненнями ОСОБА_1 та за його клопотанням в судові засідання були викликані начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 , офіцер відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності ОСОБА_4 , а також лікар-терапевт КП «Володимирське ТМО» ОСОБА_5 .

Опитана в судовому засіданні 04 лютого 2026 року ОСОБА_4 підтвердила факт виявлення нею 26 грудня 2025 року о 09:00 год військовослужбовця ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп?яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), про що негайно доповіла начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 . Факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі в стані алкогольного сп?яніння на території військового містечка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », під час контрольного шикування перед заступанням на службу 26 грудня 2025 року було підтверджено консультаційним висновком спеціаліста № 355 КП «Володимирське ТМО» (1,41% проміле), внаслідок чого ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов?язків та за розпорядженням керівництва розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.17220 КУпАП.

Начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 в судовому засіданні 04 лютого 2026 року підтвердив пояснення ОСОБА_4 , окремо зазначив, що особисто бачив цього дня 26.12.2025 року ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп?яніння, у зв?язку з чим негайно розпорядився розпочати справу про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.17220 КУпАП. Стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 було підтверджено консультаційним висновком спеціаліста № 355 КП «Володимирське ТМО» (1,41% проміле), внаслідок чого ним було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 246058 від 26 грудня 2025 року, з яким цього ж дня було ознайомлено ОСОБА_1 .

Опитана в судовому засіданні 11 лютого 2026 року лікар-терапевт КП «Володимирське ТМО» ОСОБА_5 у поясненнях вказала, що нею 26 грудня 2025 року проводилось лабораторне медичне освідування на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 із застосуванням алкотестера «Драгер», за результатами якого було встановлено наявність алкоголю у повітрі, яке видихав ОСОБА_1 (1,41% проміле). За результатами огляду нею було складено консультаційний висновок спеціаліста № 355 від 26 грудня 2025 року.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17220 КУпАП

Так, крім пояснень свідків в судовому засіданні, вина ОСОБА_1 доведена сукупністю письмових доказів, які містяться в матеріалах справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме:

- копією сторінок військового квитка ОСОБА_1 про те, що він є військовослужбовцем;

- рапортом офіцера відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності ОСОБА_4 про обставини виявлення правопорушення;

- консультаційним висновок спеціаліста № 355 від 26 грудня 2025 року, складеним лікарем-терапевтом КП «Володимирське ТМО» ОСОБА_5 , яким 26 грудня 2025 року встановлено факт алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 (1,41% проміле);

- особистими письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26 грудня 2025 року, в яких він свою вину заперечує, проте дані пояснення спростовують доводи особи, яка притягується до відповідальності, про відсутність 26 грудня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення;

- підписаним ОСОБА_1 протоколомпро адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 246058 від 26 грудня 2025 року про обставини вчинення правопорушення.

Відтак, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17220 КУпАП, що об`єктивно підтверджено наявними у справі доказами.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання ним вини та твердження про «сфабрикованість» справи через конфлікт із командуванням, суд ставиться до них критично та розцінює їх як обрану позицію захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Суд зазначає, що версія правопорушника про відсутність лікарів та необізнаність із результатами огляду повністю спростовується послідовними та логічними свідченнями офіцера ОСОБА_6 , начальника відділу ОСОБА_3 , а також безпосередніми показами лікаря-терапевта ОСОБА_5 , яка підтвердила процедуру огляду та факт використання алкотестера. Окрім того, наявність власноручних підписів ОСОБА_1 у протоколі та письмових поясненнях від 26 грудня 2025 року нівелює його доводи про те, що жодних процесуальних дій у цей день не проводилося. Будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження упередженого ставлення з боку посадових осіб або фальсифікації медичного висновку суду надано не було, а тому підстави для сумніву в достовірності зібраних доказів відсутні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та особу правопорушника. Суд констатує, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, вчинив грубе та небезпечне військове адміністративне правопорушення, що свідчить про свідоме ігнорування ним вимог військової дисципліни та загальноприйнятих норм поведінки.

Особливу увагу суд звертає на те, що правопорушення вчинене в умовах особливого періоду та дії воєнного стану, коли до військовослужбовців висуваються підвищені вимоги щодо боєздатності та самодисципліни. Перебування на території військового містечка, а тим паче заступання на службу в стані сп`яніння, створює пряму загрозу життю та здоров`ю особового складу, оскільки специфіка військової служби передбачає постійний доступ до вогнепальної зброї, боєприпасів та спеціальної техніки, поводження з якими в нетверезому стані є неприпустимим та може призвести до невідворотних тяжких наслідків.

З урахуванням того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 17220 КУпАП у виді штрафу, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження подібних випадків серед інших військовослужбовців.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, на підставі ч.3 ст.17220 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17220 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 665, 60 грн. судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом 10 днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Копію постанови надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Ігор ВІТЕР