Провадження №: 3/336/218/2026
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає (згідно протоколу) за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпАП,

встановила:

27.11.2025 о 21.30 годині, в м. Запоріжжі по вул. Чарівній, 107, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови та координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

27.11.2025 о 21.30 годині, в м. Запоріжжі по вул. Чарівній, 107, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постановою від 16.05.2025 серії ЕНА №4746515 ОСОБА_1 було притягнуто відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Від керування відсторонений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

27.11.2025 о 21.30 годині, в м. Запоріжжі по вул. Чарівній, 107, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постановою від 21.04.2025 серії ЕНА №4553045 ОСОБА_1 було притягнуто відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Від керування відсторонений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою суду від 09.12.2025 у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП вказані справи об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Викликався до суду, шляхом направлення СМС-повідомлення, яке він отримав заздалегідь, що підтверджується довідкою про доставляння СМС-повідомлення, яка міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи з підстав відбування покарання у виді адміністративного арешту строком на 15 діб з 03.01.2026. Означену заяву суддя не приймає до уваги, оскільки строк відбування покарання спливає 19.01.2026, а розгляд справи призначено на 11.02.2026, тобто законні та обґрунтовані підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Враховуючи той факт, що останній був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення останнього про розгляд справи, суд вважає, що неявка останнього на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту, тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 126, ч. 3 ст.130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 8, 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Поліцейськими вказані вимоги законодавства дотримані, водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці у медичному закладі у лікаря-нарколога, від проходження такого огляду він відмовився, що зафіксовано на відеозаписах, долучених до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Порушення вимог даного пункту Правил дорожнього руху тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Повторне протягом року вчинення особою порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час розгляду справи, порушень допущених працівниками поліції при його складанні судом не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Отже, повно, всебічно та ретельно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколами про адміністративні правопорушення, у яких правильно кваліфіковані дії та зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП та п.2.1 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння водія ОСОБА_1 від 27.11.2025;

- довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика»;

- постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 51 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років;

- постановою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 51 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, без конфіскації транспортного засобу;

- постановою ЕНА № 4746515 від 16.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- постановою ЕНА № 4553045 від 21.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- довідкою «Адмінпрактики»;

- відеозаписами правопорушення з якого суддею встановлення факт відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та факт того, що останній керував ТЗ будучи позбавленим такого права.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст.23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлені.

Дослідивши матеріли справи суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Санкції ч.5 ст. 126 та ч.3 ст.130 КУпАП передбачають накладення стягнень у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Положеннями ст. 28 КУпАП передбачено, що оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 29 КУпАП оплатне вилучення транспортного засобу може бути застосовано лише до власника транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що ТЗ, якими керував ОСОБА_1 йому не належить, підстав для застосування оплатного вилучення транспортного засобу не вбачається.

Враховуючи вище викладене, той факт, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 та 126 КУпАП, висновки для себе не робить та продовжує керувати ТЗ, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, із застосуванням положень 36 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Статтею 382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання постанови суду, яка набрала законної сили.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.02.2023 року по справі № 464/4690/20.

Враховуючи той факт, що постановами суду, ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, рішення суду водій не виконує, систематично порушуючи ПДР, суд приходить до висновку про необхідність повідомити відділ поліції № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Шевченківську окружну прокуратуру м. Запоріжжя про зазначені обставини для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 126, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачені ч.5 ст. 126 та ч.3 ст. 130 КУпАП та, на підставі ст. 36 КУпАП, та значити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Повідомити відділ поліції № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Шевченківську окружну прокуратуру м. Запоріжжя про зазначені обставини для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Про виконання постанови повідомити суд.

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Н.С. Звєздова//

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.