Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/43/26
Провадження № 3/945/72/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Головного Управління ДПС у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Актан» (код ЄРДПОУ 35066039), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановила:

12 січня 2026 року з ГУ ДПС у Миколаївській області до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол № 2, складений 05.01.2026 відносно ОСОБА_1 , директора ТОВ «Актан» (код ЄРДПОУ 35066039) за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно з викладеними обставинами у протоколі зазначено, що при проведенні фактичної перевірки ТОВ «АКТАН» (код за ), юридична адреса: вул. Садова, 25А, каб. 319, м. Миколаїв, встановлено факт проведення розрахункових операцій щодо реалізації пального з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг) та/або непроведення розрахункових операцій щодо реалізації пального через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, у наслідок чого виникла нестача пального вартістю 875 175,43 грн, чим ТОВ «АКТАН» порушено вимоги п.1 ст.3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зі змінами та доповненнями.

Правопорушення виявлено 30 жовтня 2025 року (згідно акту від 10.11.2025 18821/14-29-09-02-07/35066039) за адресою роздрібної торгівлі пальним АДРЕСА_2 .

Окрім цього, 12 січня 2026 року з ГУ ДПС у Миколаївській області до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол № 3, складений 05.01.2026 відносно ОСОБА_1 , директора ТОВ «Актан» (код ЄРДПОУ 35066039) за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з викладеними обставинами у протоколі, зазначено, що при проведенні фактичної перевірки ТОВ «АКТАН» (код за ), юридична адреса: вул. Садова, 25А, каб. 319, м. Миколаїв, встановлено факт зберігання пального на акцизному складі з уніфікованим номером 1012261 за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: вул. Центральна, 2Б, с. Сливине, Миколаївський район, Миколаївська область, у період з 24.09.2024 по 06.10.2024, без наявної відповідної ліцензії, чим порушено вимоги ст.28 Закону N3817-IХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального».

Правопорушення виявлено 30 жовтня 2025 року (згідно акту від 10.11.2025 18821/14-29-09-02-07/35066039) за адресою роздрібної торгівлі пальним вул. Центральна, 2Б, с. Сливине, Миколаївський район, Миколаївська область.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , що надійшли з ГУ ДПС у Миколаївській області розглядаються одночасно суддею, об`єднані за № 945/43/26 (провадження № 3/945/72/26) на підставі ст. 36 КУпАП.

22 січня 2026 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , 23 та 28 січня 2026 року до суду надійшли додаткові пояснення по суті складених адміністративних протоколів.

Згідно письмових пояснень, ОСОБА_1 не визнає винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП з наступних підстав.

1. Протокол складено з порушеннями приписів КУпАП та «Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016р. №566, а саме був оформлений не упродовж двадцяти чотирьох годин після складання Акту перевірки (10.11.2025) або вчинення правопорушення, а лише 05.01.2026, тобто, більше ніж через місяць після факту виявлення особи, якій інкримінується правопорушення.

2. Протокол складено не у місці проведення фактичної перевірки. Так, перевірка мала бути проведена за місцем здійснення діяльності підприємства: вул. Садова, 25А, каб. №319, м. Миколаїв. Відтак, протокол про вчинення адміністративного правопорушення має бути складений за місцем проведення перевірки, а не в приміщенні ГУ ДПС у Миколаївській області.

3. Порушення контролюючим органом закону щодо місця проведення

перевірки. Так, згідно пункту 1 наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 21.10.2025 №1443-П, перевірка мала бути проведена за місцем здійснення діяльності підприємством: вул. Садова, 25А, каб. №319, м. Миколаїв. Разом з тим, 30.10.2025 з 14 год. 00 хв. по 15 год. 30 хв. перевіряючі відвідали автогазозаправочну станцію, що належить товариству та яка розташована за адресою: вул. Центральна, буд. 2-Б, с. Сливине, Миколаївський район, Миколаївська область, де провели із порушенням закону зняття залишків пального.

4. Порушення контролюючим органом порядку отримання документів.

5. Всупереч вимогам закону в наказі Головного управління ДПС у Миколаївській області від 21.10.2025р. №1443-П не зазначена тривалість перевірки.

6. Проведення повторної перевірки періоду, що вже був перевірений.

За даними на сторінці 1 Акту перевірки, перевірка була проведена за період з 01.01.2023 по 07.11.2025. Водночас, попередня фактична перевірка була проведена за період з 06.08.2021 по 19.04.2024.Таким чином, за період діяльності з 01.01.2023 по 19.04.2024 ДПС у Миколаївській області двічі провела фактичну перевірку ТОВ «АКТАН».

7. Контрольно-розрахункова операція контролюючим органом не проводилась. Факти невидачі розрахункових документів при продажу пального в Акті перевірки не зафіксовані.

8. Зняття залишків пального було проведене контролюючим органом із перевищенням наданих законом повноважень та у порушення нормативно - правового акту, що визначає порядок таких дій. Зокрема, фактично залишки пального були зняті особами, що проводили перевірку: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Вказані дії суперечать вимогам підпункту 20.1.9 підпункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, відповідно до якого контролюючі органи мають право лише вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Підсумовуючи наведене, всупереч вищенаведеним нормам Інструкції №281/171/578/155, контролюючий орган провів зняття залишків нафтопродуктів із наступними порушеннями її вимог:

-перед проведенням вимірювання висоти нафтопродукту у резервуарах, базова висота жодного із чотирьох резервуарів перед вимірюванням рівня нафтопродуктів не визначалась;

-вимірювання рівня нафтопродукту у кожному резервуарі здійснювалося лише один раз (а не двічі);

-рівень температури та густини нафтопродуктів в резервуарах та трубопроводах не визначався;

-факт повного заповнення об`єму технологічних трубопроводів не встановлювався;

-градуювальні таблиці резервуарів та технологічних трубопроводів у платника податку не вимагалися та не використовувалися.

З урахуванням вищевказаного ОСОБА_1 просив справу закрити за відсутності у його діях складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Просив також врахувати, що підприємство подало позовну заяву до Миколаївського окружного адміністративного суду, в якій просить визнати неправомірними та скасувати:

-податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 23.12.2025р. №707, яким позивачу визначені штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання норм обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 875 175,43 грн;

-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 24.12.2025. №902 в сумі 680 000,00 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав надані письмові пояснення. Крім того, посилаючись на ст. 38 КУпАП просив провадження закрити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 155-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на Акті за результатами фактичної перевірки дотримання податкового законодавства ТОВ «АКТАН» від 10.11.2025.

Відповідно до змісту п. 86.1. ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

У силу норм Податкового Кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 р. у справі №П/811/2893/14.

Згідно положень ст. 58 Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Статтями 55-56 Податкового кодексу України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).

З аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, то контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначенням контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

На момент розгляду справи податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 23.12.2025 №707, яким позивачу визначені штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання норм обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 875 175,43 грн та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 24.12.2025. №902 в сумі 680 000,00 грн оскаржується у Миколаївському адміністративному суді (справа № 400/856/26).

За таких обставин стверджувати про законність та обґрунтованість Акту про результати перевірки немає підстав, отже він не може бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 . У той же час інші докази, які б доводили вчинення цього правопорушення, в справі відсутні.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня скоєння правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з моменту його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, які надійшли на адресу суду 12 січня 2026 року, правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП виявлено 30 жовтня 2025 року, а тому на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що триваюче правопорушення виражається у триваючому, довгостроковому і безперервному невиконанні обов`язків, за недотримання яких встановлена адміністративна відповідальність, тобто триваюче правопорушення, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюється потім безперервно шляхом невиконання обов`язку.

Адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 164 КУпАП за своєю правовою природою не є триваючими, а тому на момент складення адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 164 КУпАП, за правопорушення, яке тривало з 24.09.2024 по 06.10.2024, провадження не могло бути розпочатим.

За умовами п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Cтаття 247 КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

На підставі наведеного та керуючись статтями ст. 38, п. 7 ст. 247, 283-285КУпАП,

постановила:

Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП (справа № 945/43/26, провадження № 3/945/72/26) та за ч. 1 ст. 164 КУпАП (справа № 945/45/26, провадження № 3/945/72/26) об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення присвоїти номер 945/43/26, номер провадження3/945/72.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1, ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ЛОПІНА