Справа № 444/148/26
Провадження № 3/444/341/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Головного управління ДПС у Львівській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (керівника ТзОВ "Рошен-Гранд", юридична адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), -

за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи керівником ТзОВ "Рошен-Гранд" порушив терміни сплати узгодженої суми грошового зобов"язання військового збору, що підлягає сплаті юридичними особами, які перебувають на спрощеній системі оподаткування (3 група), чим порушив п. 57.1 ст. 57, п.п.1.11, п. 16-1 підр. 10 розлділу 20 "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-7 із змінами і доповненнями, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, розумні строки розгляду справи, а також строки, передбачені ст. 38 КУпАП, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується наступними доказами:

- протоколом № 011980 про адміністративне правопорушення серія ГУ ЛВ № 2300/13-01-04-06/Ж13 від 29.12.2025 року;

- копією акту про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 18.12.2025 року за № 58150/13-01-04-06/34921700,

а також іншими матеріалами адміністративної справи.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП повністю доводиться зібраними та дослідженими доказами.

Його вина полягає в тому, що він будучи керівником, порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , зважаючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 з врахуванням вищеперелічених обставин, слід накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, що набрав чинності з 01.11.2011 року, в останній редакції, ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виявлене вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-2Кодексу України про адміністративні правопорушення 18.12.2025 року, а тому ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, які встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слід рахувати станом на 01.01.2025 року.

Станом на 01.01.2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" становить 3028, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 7, 9, 27, ч. 1 ст. 163-2, 248, 268, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят пять) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (керівника ТзОВ "Рошен-Гранд", юридична адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )судовий збір в розмірі 605,60 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначений постановою;

-витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя: Зеліско Р. Й.