Провадження № 3/742/64/26
Єдиний унікальний № 742/6867/25
Постанова

іменем України

11 лютого 2026 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

09 грудня 2025 року о 09 год. 09 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул. Переяславській, буд.59, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 09 грудня 2025 року о 09 год. 09 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул. Переяславська, буд.59, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року, чим порушив п.п. «а» п.2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином. Крім того, про судові засідання ОСОБА_1 повідомлявся на сайті Судової влади України.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення останній був обізнаний про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності в Прилуцькому міськрайонному суді.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП участь особи при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126, 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до п.п. «а» п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно диспозиції ч.2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого (ч.5 ст.126 КУпАП).

З огляду на матеріали справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №535527 від 09.12.2025, 09 грудня 2025 року о 09 год. 09 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул. Переяславська, буд.59, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року, чим порушив п.п. «а» п.2.1 ПДР України.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 його підписав та отримав копію.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях від 12.12.2025, згідно облікових даних Єдиного державного реєстру МВС України, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не звертався до територіальних сервісних центрів МВС України для отримання посвідчення водія.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6217599 від 25.11.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Відомостей про оскарження постанови у встановленому законом порядку суду не надано.

Крім того, суд враховує, що у відповідності до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на матеріали справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №535520 від 09.12.2025, 09 грудня 2025 року о 09 год. 09 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул. Переяславській, буд.59, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 його підписав та отримав копію.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є джерелом доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до Направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 , мав ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду в Прилуцькій КНП ПЦМЛ, відмовився.

Вказане підтверджується і переглянутими судом відеозаписами, наданими працівниками поліції.

Суд визнає дані відеозаписи достатнім для того, щоб разом з протоколами про адміністративні правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Оцінені судом докази доводять винуватість правопорушника ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушень вимог п.п. «а» п.2.1, п.2.5 ПДР України, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130, КУпАП відповідно, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

На підставі ст. 321 КУпАП, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального прав особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, повертаються в установленому порядку вилучені в неї документи.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У ч.2 ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно зі ст. 41 Конституції України (норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки згідно довідки наданої начальником САП ВВГ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, транспортний засіб ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстрований на іншу особу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. 126, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Об`єднати адміністративні провадження №3/742/64/26 (єдиний унікальний №742/6867/25) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та №3/742/65/26 (єдиний унікальний №742/6870/25) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП в одне провадження та присвоїти спільний номер провадження №3/742/64/26 (єдиний унікальний №742/6867/25).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 /п`ять/ років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 665 грн. 60 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА