СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2071/26
пр. № 3/759/1112/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомо, водія таксі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.01.2026 о 12 год. 08 хв. рухався по вул. А.Палладіна у м.Києві, керуючи ТЗ «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, при виїзді на перехрестя просп. А. Палладіна та вул. Стеценка на забороняючий червоний сигнал світлофора, не дав дорогу ТЗ «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , змусивши при цьому водія даного ТЗ вжити заходів для уникнення зіткнення з його авто застосувати екстрене гальмування, що призвело до зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. «е» п. 8.7.3, п.п. «б» п. 2.3 ПДР, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 10.01.2026 о 12 год. 08 хв. рухався по вул. А.Палладіна у м.Києві, керуючи ТЗ «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до ДТП з автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. «а» п. 2.10 ПДР, за що відповідальність передбачена за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково та пояснив, що не побачив ДТП, так як з його автомобілем зіткнення не сталось, тому поїхав далі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, зокрема, протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №566543 та серії ЕПР1 №566547 від 14.01.2026, які складені відносно ОСОБА_1 , схему місця ДТП від 10.01.2026 та інші матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №566547 від 14.01.2026, який складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, слід зазначити наступне.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Аналізуючи дослідженні та ретельно перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги положення ст. 62 Конституції України, приходжу до переконання про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.п. «а» п. 2.10 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, 10.01.2026 ОСОБА_1 не зрозумів, що сталася дорожньо-транспортна пригода, оскільки з його автомобілем зіткнення не відбулось, а зіткнення інших автомобілів він не побачив, у зв`язку з чим поїхав, тобто залишив місце пригоди без умислу на залишення місця ДТП. Інших доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суду не надано.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 9, 23, 40-1, 122-4, 124, 245, 251-252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя К.О. Васильєва