Справа № 156/1519/25
Провадження № 3/156/29/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із середньою освітою, одружений, на утриманні непрацездатних осіб не має, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , пенсіонер, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Колодійчук Наталія Володимирівна,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відводів не заявлено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

26.11.2025 близько 16:48 год в сел. Іваничі по вул. Львівській ОСОБА_1 керував т/з марки "Форд Трансіт" д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Колодійчук Наталія Володимирівна в судовому засіданні звертала увагу на те, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння при тому, що останній не був водієм т/з і в той момент не керував т/з.

Зобов`язання, яке міститься в матеріалах спарви, заповнене не повністю, оскільки немає посилання на серію та номер протоколу відповідно до якого воно відноситься. Разом з тим, захисник зазначає, що особа не може бути відсторонена від керування транспортним засобом, якщо фактично вона ним не керувала, та відсутні будь-які докази які б підтверджували факт керування безпосередньо тою особою відповідно до якої було складено зобов`язання. Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, саме тому зобов`язання щодо відсторонення його від керування, на думку захисника, є неправомірним та безпідставними. Також захисник звертає увагу на те, що зобов`язання, складене відносно ОСОБА_1 , однак не озвучене вголос особі, яка притягнуться до адміністративної відповідальності.

На відео відсутній момент самої зупинки транспортного засобу саме під керуванням ОСОБА_1 , тому повідомлення ОСОБА_1 про причину зупинки є безпідставною, оскільки працівником поліції Грищуком Віктором автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не був зупинений.

Також в матеріалах справи наявне направлення на медичний огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якому зазначено час його заповнення: 16:55, проте на відео, яке міститься в матеріалах справи в 16:55 не здійснювалося заповнення даного направлення, а в той час працівник поліції задавав питання ОСОБА_1 чи вживав він щось. Отже, час у даному направленні зазначений неправильно, тобто передчасно.

Також під час дослідження відеозописів, які містяться в матеріалах справи, захисником не встановлено, що у ОСОБА_1 була наявна поведінка з певними ознаками, які б давали підстави вважати, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

У матеріалах справи міститься заповнений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження тексту на стан алкогольного сп`яніння через той факт що не керував т/з, саме тому захиснику не зрозуміло з яких підстав працівником поліції Грищуком В. було складено такий акт, якщо в інструкції чітко вказано, що випадку встановлення у водія алкогольного сп`яніння, до протоколу долучається акт.

Крім того, документи, які міститься в матеріалах справи, на переконання захисника, жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не зазначені і не враховані вимоги ст. 23, ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП та не додано будь-яких доказів, що характеризують особу порушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, тобто відсутні відомості, необхідні для правильного вирішення справи (ст. 256 КУпАП), матеріали справи не містять інших документів, зокрема це рапорт з зазначенням інформації щодо обставини зупинки т/з.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначена інформація про те, що 16:48 ОСОБА_1 керував т/з, проте дана інформація не підтверджена жодним додатковим доказом. Також у протоколі (опис установлених даних) зазначено, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі категорично відмовився, тоді як працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, і саме тому інформація, яка зазначена в протоколі не відповідає дійсності.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 524389 від 26 листопада 2025 року (та його копія), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та зобов`язання, складені працівником поліції не в присутності ОСОБА_1 , тобто він зі змістом вищевказаних документів був не ознайомлений, тому не міг відмовитися від їх підписання, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того протокол був сформований в 26.11.2025 року в 17:14:24, проте відео з бодікамер працівника поліції не було зафіксоване в момент складання даного протоколу. Час на якому відеофіксацію було зупинено - 16:58:28.

Також на відео, яке міститься в матеріалах справи відсутній факт зачитування протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про те, що працівники поліції склали такий протокол без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не ознайомивши його зі змістом протоколу.

Враховуючи вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення, відеодокази та решта долучених письмових пояснень захисник вважає неналежними доказами у справі, а тому просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події або складу адміністративного правопорушення.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) згідно зі ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Протокол серії ЕПР1 № 524389 від 26.11.2025 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 524389 від 26.11.2025 року, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направленням на огляд до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня» не доставлявся через відмову від проходження огляду на стан сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, яка не відповідає обстановці, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився;

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 26.11.2025 не керувати т/з протягом 24 годин або до повного витверезення;

- оптичним диском DVD-R з відеозаписами з місця події.

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На відеозаписах зафіксовано факт руху 26.11.2025 о 16:48 год в сел. Іваничі т/з марки "Форд Трансіт" д.н.з. НОМЕР_2 .

Працівники поліції наздогнали т/з марки "Форд Трансіт" д.н.з. НОМЕР_2 та зупиняли т/з шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору у зв`язку із виявленням у автомобіля технічної несправності габарита. Однак, водій автомобіля не зупинився, продовжив рух і заїхав на подвір`я свого будинку. Працівники поліції були змушені зайти на подвір`я будинку.

В ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування т/з марки "Форд Трансіт" д.н.з. НОМЕР_2 .

Працівник поліції оголосив ОСОБА_1 про виявлення у нього запаху алкоголю з порожнини рота. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що вживав алкоголь «недавно» і в «малій кількості».

В ході розмови з працівниками поліції водій ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак подальша його поведінка була направлена на уникнення проходження такого огляду: поводився агресивно та намагався покинути місце розмови з працівниками поліції, зайти до будинку і зачинитися зсередини.

В ході розмови працівники поліції повторно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився. Тоді поліцейський оголосив про складення відносно нього протоколу про адміністартивне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснив ОСОБА_1 його права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від отримання протоколу, працівник поліції оголосив, що протокол буде надіслано ОСОБА_1 поштовим зв`язком.

Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозаписи містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Отже, у даному випадку відеозаписи хоча і подано частинами, однак події на відеозаписах послідовно зображені і хронологічно продовжують одна одну, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отримані у встановленому законом порядку і здійснені працівниками поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, а тому є належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду не викликає.

Незупинення ОСОБА_1 транспортного засобу на вимогу працівників поліції (шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору), продовженням руху та втечею від правоохоронних органів водій тільки підтвердив факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовується відеозаписами, на яких зафіксовано, що в ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції про те, що т/з керував не він, а інша особа. Також під час розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції на подвір`ї інших осіб, окрім них, на відеозаписах не зафіксовано. Під час розмови ОСОБА_1 спочатку не заперечував факту керування ним т/з та повідомляв працівників поліції про те, що алкоголю не вживав і готовий пройти огляд на стан сп`яніння. Таким чином, жодних доказів, на підтвердження того, що водієм т/з був не ОСОБА_1 , а інша особа, стороною захисту суду не надано. Також, як вбачається з відео, в ході розмови сам ОСОБА_1 визнає, що саме він їхав за кермом, зазначаючи:"я їхав в одну сторону, а ви в іншу -назустріч".

Суд звертає увагу на те, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що вживав алкоголь «недавно» і в «малій кількості». Надалі з відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 ухилявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, намагався втекти з місця події, зачинитися в будинку, при цьому звертаючись до працівників поліції нецензурною лайкою. Зафіксовані на відеозаписах поведінка і дії ОСОБА_1 під час події, яка трапилась 26.11.2025 суддя розцінює як такі, що направлені на уникнення від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо твердження захисника про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено, що працівником поліції у ОСОБА_1 виявлена поведінка, що не відповідає дійсності, однак з відеозаписів не вбачається, що у ОСОБА_1 була поведінка з певними ознаками, які б давали підстави вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлений інфтрукцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735. Суд звертає увагу на те, що встановити наявність ознак алкогольного сп`яніння з відеозапису об`єктивно неможливо та не передбачено законодавством. Для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння достатньо, щоб у працівника поліції були підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наявні у водія ознаки сп`яніння працівник поліції визначає самостійно згідно з ознаками такого стану. Повноваження самостійно виявляти й оцінювати ознаки сп`яніння у водія має виключно поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України. При цьому закон не вимагає підтвердження цих ознак свідками, їх фіксації на відео або проведення окремої процедури встановлення. За наявності відповідних підстав поліцейський має законне право вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку. Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 не встановлено.

Щодо того, що зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення не заповнене належним чином суд зазначає, що такий недолік не спростовує факту вичинення та не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 . Крім того, відомості, зазначені у зобов`язанні, цілком дають можливість встановити за наслідками яких саме подій воно було виписане.

Суд відхиляє доводи адвоката Колодійчук Н. В. щодо неналежності направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, як доказу, у зв`язку із незазначенням та незалученням під час його заповнення свідків, так як ст. 266 КУпАП передбачає залучення свідків до процесу огляду водія лише у разі неможливості застосування працівником поліції технічних засобів відеозапису.

Відмову ОСОБА_1 від підпису документів належним чином зафіксовано на відеозаписах.

Інші доводи захисника до уваги судом також не беруться, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для закриття провадження у даній справі.

Проаналізовані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення, не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і його винуватість.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАПта непричетність до них ОСОБА_1 , суду не надано і не встановлено під час судового розгляду.

При цьому суд враховує також і те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

Суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення адміністративного стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП під час накладення стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Під час вирішення питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суддею враховано також характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу (шахтар, до адміністративної відповідальності правопорушник притягується вперше), майновий стан (пенсіонер), ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Відповідно до довідки ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського ВП ГУНП у Волинській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 07.03.2024 р. Отже, суд застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

VІ. Судові витрати

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 256, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська