Справа № 149/2332/25
Провадження №3/149/9/26
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Олійник І. В., розглянувши матеріали, що надійшли від БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, учасника бойових дій, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

21.07.2025 о 21:52 год по вул. В. Черновола (колишня назва - Пушкіна) у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 керував електричним колісним транспортним засобом - електровелосипедом без н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Чим вчинив порушення, передбачене у ч. 1ст. 130 КУпАП, повторно протягом року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вчинено повторно протягом року.

У суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 21.07.2025 ввечері він на електровелосипеді, який приводиться в рух за допомогою педалів, їхав по дорозі, при цьому велосипед котився з горбка. Також включив фару та габаритні вогні. Його зупинили працівники поліції, які пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, проте від огляду він відмовився, через безпідставність таких вимог.

Адвокат Липень С. В. 28.10.2025 подав письмові заперечення, зазначивши, що електровелосипед хоча й обладнаний допоміжним електродвигуном, проте приводиться в рух за допомогою педалей, а тому не є механічним транспортним засобом у розумінні ПДР. У свою чергу ст. 130 КУпАП застосовується лише до осіб, які керують механічними транспортними засобами. Враховуючи це в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення за ст. 130 КУпАП. Зазначені заперечення адвокат Липень С. В. підтримав і в суді, просив закрити провадження у справі.

08.01.2026 до суду надійшли письмові пояснення адвоката Липня С. В. у яких він зазначив про: безпідставність зупинки; не дотримання процедури огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я; зазначення у направленні часу його оформлення - 21:57 год. що не відповідає змісту відеозаписів; не роз`яснення процесуальних прав, що порушує право особи на захист; не відсторонення поліцейськими ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Зазначені обставини у своїй сукупності вказують про наявність істотних сумнівів у повноті, належності та допустимості доказової бази у справі, а тому, з посиланням на ст. 62 Конституції України, просить закрити провадження за відсутністю в діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи адвоката Липня С. В., допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП з огляду на таке.

Згідно із п. 1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Визначення електровелосипеду як транспортного засобу відповідає й правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 по справі № 127/5920/22, згідно якої, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

З наданої видаткової накладної від 05.07.2025 видно, що ОСОБА_1 придбав електровелосипед 20.4 «Titan Travel 13» DD 500W48B. Цей електровелосипед хоча й обладнаний педалями, проте також має акумулятор та згідно технічних характеристик має достатній запас ходу та може розвивати значну швидкість.

Вказане спростовує доводи адвоката про те, що він не відноситься до механічних транспортних засобів, при цьому як зазначає Верховний Суд характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 398733 від 21.07.2025 в якому викладені обставини правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, наявні відмітки про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, від надання пояснень та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відповідно до якого 21.07.2025 о 21:57 год ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, направлявся на огляд на стан сп`яніння до КНП "Хмільницька ЦЛ";

відеозаписами, якими зафіксовано ОСОБА_1 , який утримує руками електровелосипед, його пояснення по суті порушення, зокрема про вживання алкоголю («Банку пива випив» час відеозапису - 21:58), а також відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння (час відеозапису 21:57);

відомостями адмінпрактики, відповідно до яких 01.04.2025 Сумським районним судом Сумської області у справі № 587/1492/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено штраф у розмірі 17000 грн та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вказані докази у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вищевказані докази є належними, допустимими та достатніми для висновку, поза розумним сумнівом, про винуватість ОСОБА_1 .

Стосовно підстав зупинки, суддя приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що причиною зупинки було те, що водій електровелосипеда в темну пору доби хаотично рухався по проїзній частині та тротуару, чим створював перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Підставою зупинки зазначив п. 3 ч. 1 ст. 35 «Про Національну поліцію». У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, він також підтвердив вживання пива. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння водій відмовився.

Також безпідставними є доводи захисту про порушення процедури огляду.

Так, відеозаписами підтверджено те, що на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння водій категорично відмовився, при цьому зазначив, що вживав алкоголь (пиво). Та обставина, що на відеозаписі не зафіксовано складення поліцейським направлення на огляд в лікарні, у зазначений в направленні час, не дає підстав сумніватися в тому, що таке направлення виписувалося, оскільки воно долучено до матеріалів справи. Зазначене неспівпадіння не є істотним порушення та не тягне за собою закриття провадження. При цьому впродовж року ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже з порядком такого огляду, а також наслідками відмови він обізнаний.

У протоколі відсутні підписи ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав, оскільки від підпису та отримання копії протоколу, надання пояснень та їх підписання він відмовився. Момент роз`яснення прав відсутній і на відеозаписах. Разом з тим, зміст ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України ОСОБА_3 було роз`яснено у суді. На підставі заяви від 02.10.2025 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, отримав їх копії. Також він скористався правовою допомогою адвоката, який діючи в інтересах клієнта висловив свої доводи щодо обставин справи, скористався правом подавати докази та заявляти клопотання. Отже відсутні підстави вважати, що право ОСОБА_1 на захист порушено.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 2 КУпАП).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, яке є грубим порушенням Правил дорожнього руху та має підвищену суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 , який є військовим, суддя дійшов висновку про застосування адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без застосування оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 665,6 гривень.

Керуючись ст.ст. 27, 33-35, 130, 221, 280, 283-284, 294, 307, 308 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката Липня С. В. про закриття провадження у справі відмовити.

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (Отримувач: ГУК у Він.обл./Він.обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (ІВАN): UA0002001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК