БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3-в/356/2/26
Справа № 356/663/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Березанського міського суду Київської області від 18.09.2025 про стягнення штрафу

ВСТАНОВИВ

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із вказаною вище заявою розстрочення виконання постанови, в якій просив відстрочити (розстрочити) сплату ним адміністративного штрафу в розмірі 17 000.00 грн. строком на 10 місяців по 1 700,00 грн. щомісячно.

В обґрунтування поданої заяви вказував, що постановою Березанського міського суду Київської області від 18.09.2025 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

09.02.2026 його було повідомлено про те, що вказана постанова набрала законної сили після її оскарження до Київського апеляційного суду. Разом з тим, сплатити штраф у повному обсязі одним платежем у встановлений термін правопорушник не має можливості у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, а також переїздом до іншого місця проживання. Вказані обставини ОСОБА_1 вважає достатніми для відстрочки (розстрочки виконання судового рішення терміном на 10 місяців, тому звертається до суду з вказаною заявою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду відповідно до положень ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.80).

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вказане, оскільки положеннями КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді про вирішення питань, повязаних з виконанням постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши подану заяви, проаналізувавши наведені в ній доводи, на які ОСОБА_1 посилався, як на обгрунтування заявлених вимог, матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, постановою Березанського міського суду Київської області від 18.09.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (а.с.34-36).

Постановою Київського апеляційного суду від 26.12.2025 постанову Березанського міського суду Київської області від 18.09.2025 залишено без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення (а.с.70-73).

Станом на день розгляду заяви судом постанова в частині стягнення з правопорушника штрафу не звернута до примусового виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КПАП України порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Перелік питань, пов`язаних із виконанням постанов, визначений законом та викладений у главі 25 КУпАП.

За ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що «розстрочка» і «відстрочка» виконання судового рішення є різними за своєю правовою природою правовими інститутами, при цьому нормами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено та не врегульовано питання щодо розстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії п.п. 2-3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), якими передбачені права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 55 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширюються Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

За наведених обставин, оскільки нормами чинного КУпАП не врегульовано питання розстрочки виплати штрафу у справах про адміністративні правопорушення, з огляду на обсяг заявлених особою вимог, суд вважає за необхідне вирішити подану заяву із застосуванням аналогії закону та розглянути справу з урахуванням положень КК України та КВК КК України.

Так, у відповідності до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

За ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

Отже, тлумачення вказаних вище положень закону дає підстави для висновку, що відстрочення (розстрочення) виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу можливе з урахуванням майнового стану особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови або роблять його неможливим, і вказані обставини мають бути доведені заявником належними та достатніми доказами.

Разом з тим, до поданої заяви не додано жодних доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , зокрема, характеризували його майновий стан, вказували на наявність чи відсутність джерел доходу, а також їх розмір.

Навпаки, зі змісту постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 працює, будь-яких відомостей про наявність у нього утриманців чи інших обов`язкових та обтяжуючих його фінансовий стан витрат з доходу, а також їх розмір, матеріали справи не містять, що в сукупності свідчить про фінансову спроможність сплатити штраф у визначені законом строки.

Так само непідтверджені доводи ОСОБА_1 про переїзд на інше місце проживання, а також жодних чином не обґрунтовано, як саме зазначена обставина впливає на неможливість або істотно ускладнює виконання порушником постанови суду.

Вказана у поданій заяві адреса: АДРЕСА_1 , відповідає адресі місця його проживання на момент розгляду справи, зазначеній у постанові суду від 18.09.2025.

Будь-яких відомостей про інше місце проживання порушника матеріали поданої заяви не містять.

Окрім того, суд зауважує, що постанова Київського апеляційного суду за результатами апеляційного розгляду винесена 26.12.2025.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явився та направив клопотання, у якому просив здійснювати розгляд провадження без його участі.

З матеріалів справи встановлено, що копію постанови Київського апеляційного суду від 26.12.2025 надіслано ОСОБА_1 на повідомлену ним адресу електронної пошти разом з супровідним листом за вих. № 356/663/25/2004/2026 від 06.01.2026, що підтверджується звітом про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду від 06.01.2026 (а.с.74-75).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Окрім цього, у справі «Каракуця проти України» (заява № 18986/06; п. 57) Європейський суд з прав людини зазначив, що це обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.)

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05.02.2004 року).

Отже, ОСОБА_1 як особа, зацікавлена у вирішенні судом справи за його апеляційною скаргою, протягом розумних строків жодних дій, щоб з`ясувати стан судового провадження у його справі, не вчинив.

Посилання ОСОБА_1 , що про наявність постанови йому стало відомо 09.02.2026, жодними доказами не підтверджуються.

Відповідно до вимог ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дане правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху, що характеризується підвищеною суспільною небезпекою як для самого правопорушника, так оточуючих.

Отже, заявником в заяві належним чином не доведено обставини, які б вказували на об`єктивну неможливість виконання постанови про стягнення штрафу у встановлені законом спосіб та строки, тому підстави як для відстрочення, так і розстрочення виконання постанови суду відсутні.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 300-304 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Березанського міського суду Київської області від 18.09.2025 про стягнення штрафу - відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Капшученко