Справа № 703/577/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ПП «Віанор Сервіс», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2026 року ДОП СП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Коротичем Є.В. складено протокол серії ВАД №981310 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до якого, ОСОБА_1 06 січня 2026 року близько 08 години 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї економічного характеру, а саме обмежив ОСОБА_2 можливості потрапити до місця проживання.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно ОСОБА_2 є його матір`ю, яка проживає в літній кухні на території будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належить йому та його дружині. Між ним та його матір`ю ОСОБА_2 на протязі тривалого часу наявний конфлікт. 05 січня 2026 року він поїхав до місця своєї роботи на 17 годину та коли вийшов з території будинковолодіння, його дружина зачинила хвіртку, яка виходить на вулицю. Про те, що його матері у цей час не було вдома йому та його дружині відомо не було, оскільки з 2022 року з нею не спілкується. Вказану хвіртку вони щодня зачиняють на ніч, з метою особистої безпеки. Про те, що 06 січня 2026 року близько 08 години його мати не могла потрапити до місця свого проживання, яке розташоване на території його двору, через зачинену хвіртку, йому відомо не було. Обмежувати матір можливості потрапити до місця її проживання в ньому наміру не було. Вказав, що на територію будинковолодіння наявний інший прохід, яким його мати постійно користується, та через нього мала можливість пройти на території будинковолодіння, на якій розташована літня кухня, в якій вона проживає.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №981310 від 15 січня 2026 року, працівник поліції стверджує, що ОСОБА_1 06 січня 2026 року близько 08 години 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї економічного характеру, а саме обмежив ОСОБА_2 можливості потрапити до місця проживання, та такі дії ОСОБА_1 працівник поліції кваліфікував за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, є наявність наслідків правопорушення у вигляді завдання відповідної шкоди, натомість аналогічне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під економічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, які працівником поліції кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №981310 від 15 січня 2026 року, додано: рапорт працівника поліції відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку за №423 від 06 січня 2026 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 06 січня 2026 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 06 січня 2026 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 15 січня 2026 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15 січня 2026 року.

У рапорті працівника поліції відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, який зареєстрований у Журналі єдиного обліку за №423 від 06 січня 2026 року зазначено, що 06 січня 2026 року о 08 годині 31 хвилина надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06 січня 2026 року о 08 годині 30 хвилини за адресою: АДРЕСА_1 , син з невісткою, ОСОБА_3 , 35 років, зачинили хвіртку (підперли з іншого боку, замок зламаний) і заявниця не може пройти до будинку. Результати відпрацювання: прибувши на місце виклику від заявниці було відібрано заяву та пояснення з приводу того, що вона не може потрапити до подвір`я, де проживає в літній кухні на усній домовленості зі своїм сином, оскільки вона виписана з даного будинку в 2023 році. На неодноразові телефонні дзвінки син та невістка не відповідають, на стуки у хвіртку ніхто не вийшов.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 06 січня 2026 року, ОСОБА_2 повідомила працівників поліції про те, що 06 січня 2026 року близько 08 години 20 хвилин в АДРЕСА_1 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зачинив хвіртку до себе до будинковолодіння та заявниця не може потрапити до свого обмеження.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 від 06 січня 2026 року зазначено, що 06 січня 2026 року близько 08 години 20 хвилин в АДРЕСА_1 , вона прийшла до подвір`я, де проживає в літній кухні та виявила, що хвіртка зачинена на замок з середини та вона не може потрапити до подвір`я. За даною адресою в будинку проживає її син ОСОБА_1 та невістка ОСОБА_3 , які ймовірно з вечора зачинили хвіртку, щоб коли вона повернулася з роботи, не змогла потрапити до літньої кухні, де вона проживає. Зазначає, що в 2023 році син виписав її з даного будинку та вона проживає за даною адресою на усній домовленості. Також в Смілянському міськрайонному суді знаходиться справа про примусове виселення її з даного будинковолодіння без надання місця проживання. На неодноразові телефонні дзвінки син та невістка не відповідають, на стуки в хвіртку ніхто не вийшов.

Суддя звертає увагу, що ОСОБА_2 ні протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 06 січня 2026 року, ні у своїх письмових поясненнях від 06 січня 2026 року стверджує про те, що між нею та її сином протягом тривалого часу наявні неприязні відносини та спір щодо місця її проживання на території будинку її сина ОСОБА_1 , при цьому вона не зазначає про те, що внаслідок того, що вона не змогла потрапити до місця свого проживання, через те, що хвіртка до будинковолодіння, на території якого знаходиться літня кухня, в якій вона проживає, була зачинена, була завдання шкода її фізичному та психічному здоров`ю, та такі наслідки, які є обов`язковими для кваліфікації дій ОСОБА_1 , у разі їх умисного вчинення, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що в діях, які інкриміновані ОСОБА_1 та викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції не відображено ознак, які є обов`язковими для кваліфікації дій ОСОБА_1 як домашнє насильство.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Крім того, суддя зазначає, що невід`ємною складовою інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення має бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, та таке умисне насильство, що є необхідним елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повинно бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Однак, жодним, із приєднаних до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, доказом не підтверджено, що саме ОСОБА_1 , а не його дружина, зачинив хвіртку до будинковолодіння АДРЕСА_1 , внаслідок чого ОСОБА_2 06 січня 2026 року о 08 годині 20 хвилин не змогла потрапити через цю хвіртку на територію вказаного будинковолодіння, на якій розташована літня кухня, у якій вона проживає, та неможливість останньою пройти на територію вказаного будинковолодіння через інший прохід, про який зазначив ОСОБА_1 , а також вчинення таких дій саме з умислом не допустити ОСОБА_2 до місця її проживання, а не з метою про яку вказав ОСОБА_1 , а саме з метою особистої безпеки, у тому числі у нічний час.

Сам по собі факт наявності між особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 протягом тривалого часу конфлікту, який, як вбачається з письмових пояснень останньої, полягає у наявності спору щодо права потерпілої на проживання на території будинковолодіння, в якому проживає та який належить на праві власності ОСОБА_1 та його дружини, що перебуває на вирішенні суду, не є доказом вчинення ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 економічного насильства в розумінні вимог ч.1 ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З урахуванням викладеного та з огляду на встановлені фактичні обставини справи, відповдіно до яких у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 по відношенню до потерпілої ОСОБА_2 , яка є його матір`ю, економічного насильство, яке, за твердженням працівника поліції, що викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, мало місце 06 січня 2026 року близько 08 години 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , суддя приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, .

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що під час судового розгляду не встановлена наявність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 щодо потерпілої ОСОБА_2 економічного насильства, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 173-2, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Ігнатенко