Справа № 503/1943/25
Провадження № 3/503/47/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сердюка Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Клемпуш Ю.В.,

прокурора Сосонського О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обіймає посаду інспектора вищої категорії - начальника 2 групи відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " НОМЕР_1 прикордонного загону, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , припинивши з 10 грудня 2024 року діяльність на посаді заступника командира роти № 3 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Одеській області, являючись суб`єктом декларування відповідно до підпункту "з" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" згідно примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45, несвоєчасно, тобто після встановленого до 01 квітня 2025 року терміну декларування, без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік 07 квітня 2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнав повністю. Пояснив, що він дійсно звільнився з Національної поліції та після звільнення подав декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави. У подальшому він вступив на військову службу до Державної прикордонної служби України та перебував у закордонному відрядженні на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, де проходив навчання пов`язане із військовою службою, та з якого повернувся приблизно 20 березня 2025 року. Після повернення з відрядження майже постійно перебував у прикордонних нарядах, а тому не мав достатньо часу для подання декларації. Як тільки з`явилась можливість подати декларацію, одразу ж її подав.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку щодо доведеності вини ОСОБА_1 , наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу, у розмірі 850 грн.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом декларування відповідно до підпункту "з" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" згідно примітки до статті 172-6 КУпАП, зобов`язаний був подати своєчасно, тобто до 01 квітня 2025 року, декларацію за 2024 рік.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація за 2024 рік ОСОБА_1 подана 07 квітня 2025 року, тобто несвоєчасно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення № 129/2025 від 03 листопада 2025 року, поданою декларацією та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Разом з тим, суд вважає, що порушення ОСОБА_1 строку подання декларації, хоча і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила б судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до цього складу адміністративного правопорушення.

Ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів.

У даному випадку ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним відповідно до вимог законодавства задекларувати свої доходи і статки, фактично не ухилився від декларування, не бажав приховати свої доходи і майно, а проявив несумлінне ставлення до виконання вимог законодавства.

Тобто, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки ОСОБА_1 хоча і із запізненням, але подав декларацію за 2024 рік не маючи наміру уникнути фінансового моніторингу.

Крім того, ОСОБА_1 припинив виконання функцій держави або місцевого самоврядування та вступив на військову службу до Державної прикордонної служби України з метою захисту держави, що значно знижує ступінь суспільної небезпечності діяння.

Тому, оцінюючи в сукупності дії та наслідки, ураховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, зважаючи на особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався та повністю визнав свою вину, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 22, 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю вчиненого діяння, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк