Справа № 461/9838/25 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л. Д.
Провадження № 33/811/42/26 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова Олега Юрійовича, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Бєлікової Анастасії Вячеславівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Киричук Галини Миколаївни на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 000 (сто тридцять шість тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Відповідно до постанови, 09.11.2025 року близько 16 год 58 хв в зону митного контролю на виїзд з України по смузі руху «Червоний коридор» пункту пропуску «Рава-Руська-Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб комерційного призначення реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , в якому гр. України ОСОБА_1 слідував як водій.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про цей транспортний засіб та особу, яка слідувала в ньому, в АСМО «Центр» спрацювала АСАУР (код 000-2 "по особі Мудрик Віталій є орієнтування, назва (номер): ' НОМЕР_5 ' UA GJ887564 МУДРИК 12.09.1977").

Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАIC) та на підставі аналізу переміщень за даними функціонального модуля "Журнал пункту пропуску" АСМО "Інспектор" та АСМО "Центр" з`ясовано, що громадянин України ОСОБА_1 відповідно до інформації, що міститься в автоматизованій системі митного оформлення АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби, ввіз на митну територію України 27.04.2025 р. о 18:59:50 через пункт пропуску Рава-Руська-Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці по смузі руху «Червоний коридор» транспортний засіб тягач р.н. НОМЕР_6 , VIN-код № НОМЕР_7 в режимі "Тимчасове ввезення до 60 днів" з метою "комерційне призначення".

Станом на 09.11.2025 року в АСМО «Центр» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення вищевказаного транспортного засобу за межі митної території України.

Згідно даних програмно-інформаційного комплексу АСМО «Центр» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), вищевказаний транспортний засіб з митної території України, станом на 09.11.2025 року гр. гр. України ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

Станом на 09.11.2025 року, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Таким чином, відповідно до протоколу, громадянином гр. України ОСОБА_1 станом на 04.10.2025 року перевищено строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу комерційного призначення тягач р.н. НОМЕР_8 , VIN-код № НОМЕР_7 , більше ніж на тридцять діб.

На вказану постанову захисник адвокат Киричук Г.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, відтак така підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Стверджує, що матеріалами справи підтверджено, що з 30.04.2025 транспортний засіб перебував на ремонті, що унеможливлювало його використання та переміщення, а тому таке виключає подію правопорушення, а отже і можливість притягнення особи до відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України.

Наголошує, що ОСОБА_1 є неналежним суб`єктом відповідальності. ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу та є найманим водієм, він не приймає рішень щодо маршрутів руху, строків перебування транспортних засобі на митній території України, митного режиму транспортного засобу. Ці повноваження належать виключно його колишньому роботодавцю компанії «PELLIMPEX Sp.z.o.o».

У додаткових поясненнях захисник адвокат Бєлікова А.В. просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, та такий транспортний засіб було ввезено у режимі комерційного призначення. ОСОБА_1 будь якої комерційного діяльності не здійснював, а як найманий працівник (водій) не був наділений управлінськими повноваженнями щодо митного режиму та строків реекспорту.

Зауважує, що в протоколі про порушення митних правил не зазначено, який саме строк було встановлено для тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу. Також у матеріалах справи відсутнє будь-яке посилання на документ чи електронний доказ, у якому зафіксована гранична дата його зворотного вивезення.

При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо визначеного строку тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу.

Вказує, що лише сам факт внесення даних про особу водія транспортного засобу комерційного призначення в базу даних АСМО «Інспектор» під час проходження митного контрою автоматично не покладає обов`язку щодо своєчасного реекспорту такого транспортного засобу саме на цього водія.

Стверджує, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, зокрема відсутні належний суб`єкт і вина, а відтак винуватість останнього не доведена з урахуванням принципу поза розумним сумнівом.

У судове засідання апеляційної інстанції захисник адвокат Киричук Г.М. не з`явилася, яка належним чином повідомлялася про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Окрім цього, захисник адвокат Бєлікова А.В. та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечили проти розгляду апеляційної скарги у відсутності захисника адвоката Киричук Г.М.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаної особи в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доводи захисника адвоката Бєлікової А.В., пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку представника Львівської митниці Держмитслужби України Зирянова О.Ю. який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції дані вимоги законодавства дотримано. Висновок суду про наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи.

Так, частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за вчинення перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України 27.04.2025 о 18:59:50 через пункт пропуску Рава-Руська-Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці по смузі руху «Червоний коридор» транспортний засіб тягач р.н. НОМЕР_6 , VIN-код № НОМЕР_7 в режимі "Тимчасове ввезення до 60 днів" з метою "комерційне призначення", та повинен був вивезти його за межі митної території України протягом 60 днів, тобто до 27.06.2025, що ним зроблено не було.

Таким чином громадянин України ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення до 60 днів транспортного засобу тягача р.н. НОМЕР_6 , VIN-код № НОМЕР_7 комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Доводи захисника про те, що як найманий водій, не мав можливості, для виконання обов`язку з вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк, а отже, на переконання захисника, він не є суб`єктом порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, суд апеляційної інстанції вважає такі непереконливими, оскільки ОСОБА_1 , 27 квітня 2025 року здійснюючи ввіз на митну територію України транспортний засіб тягач р.н. НОМЕР_6 , VIN-код № НОМЕР_7 взяв на себе зобов`язання на вивезення вказаного транспортного засобу протягом встановленого строку у 60 днів.

Таким чином, саме на особу, яка ввезла на територію України, транспортний засіб було покладено обов`язок щодо його вивезення у встановлений Львівською митницею строк, тобто до 27 червня 2025 року.

Проте вказані дії ним до 27.06.2025 року включно виконані не були, і станом на дату складання протоколу про порушення митних правил, відсутня інформація щодо вивезення вищевказаного транспортного засобу за межі митної території України.

З системного аналізу положень МК України випливає, що суб`єктом правопорушення за ч. 6 ст. 481 МК України є фізична особа, яка помістила транспортний засіб у митний режим тимчасового ввезення, транзиту, або фізична особа, на яку покладено обов`язок дотримання умов цього митного режиму.

Оскільки ОСОБА_1 самостійно ввіз транспортний засіб комерційного призначення на митну територію України, то саме на нього покладався митний обов`язок дотримання строків його вивезення і саме він є відповідальною особою за дотримання умов митного режиму.

При цьому, ОСОБА_1 , працюючи водієм та здійснюючи міжнародні перевезення, не міг не знати про наявність у нього такого обов`язку.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 108 МК України передбачено, якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.

ОСОБА_1 із заявами про продовження строку перебування транспортного засобу на території України до органу доходів і зборів не звертався.

Доводи апелянта про те, що з 30.04.2025 транспортний засіб перебував на ремонті, що унеможливлювало його використання та переміщення, а тому таке виключає подію правопорушення, а отже і можливість притягнення особи до відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що директор «Pellimpex Sp.z.0.0» (з пояснень ОСОБА_1 його колишній роботодавець) звертався із заявою про продовження терміну вивезення вищевказаного транспортного засобу за межі митної території України лише 17.10.2025 року, що підтверджується копією відповідної заяви, яка міститься в матеріалах справи.

20.10.2025 року митним органом у продовженні строку вивезення вказаного транспортного засобу було відмовлено.

В матеріалах справи наявна довідка ТОВ «Горинь Теплоінвест» вих. № 09/11-01 від 09.11.2025 року, відповідно до якої автомобіль марки «Renault» держ. номер НОМЕР_9 , VIN-код № НОМЕР_7 перебуває на ремонті в СТО за адресою: Хмельницька обл., м. Ізяслав, вул. Онишука, 11. Ремонті роботи розпочались 30.04.2025 року.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що заява директора «Pellimpex Sp.z.0.0» про продовження терміну вивезення транспортного засобу, довідка ТОВ «Горинь Теплоінвест» складені після спливу значного часу (більше 3-х місяців) з моменту закінчення строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу (27.06.2025 року),а тому посилання на вказаний доказ не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України.

Таким чином, зібрані по справі докази відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК.

Покликання захисника в апеляційній скарзі про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а саме останній перевищив строк тимчасового ввезення комерційного призначення транспортного засобу, більше ніж на тридцять діб.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для зміни чи скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Киричук Галини Миколаївни залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук