ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8873/25 Головуючий суддя І інстанції Дяченко О.М.
Апеляційне провадження № 33/818/205/26 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника - Чуба С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Апазіді К.Ю. на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 19.09.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 17.08.2025 о 16:11 год за адресою: м. Харків, пров. Л.Глібова, буд. 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість рухів та мови.. Водій відмовився у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ. Водій відсторонений від права керування данним трансопртним засобом.

Дії водія ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Апазіді К.Ю. просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 незаконно було зупинено працівниками поліції, у зв`язку з чим усі докази у справі є недопустимими відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева».

Захисник зазначає, що працівники поліції діяли упереджено до його підзахисного як при зупинці транспортного засобу, так і після отримання поліцейським відомостей про те, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку РТЦК та СП. Зазначає, що поліцейським належним чином не встановлював ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також належним чином не роз`яснив його підзахисному його права за чинним законодавством.

Крім того, захисник вказує на те, що висновки суду, що викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та тричі повідомляв про свою згоду пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Апазіді К.Ю. не з`явились, але захисник ОСОБА_2 повідомив суду, що його підзахисному і захиснику Апазіді К.Ю. відому про дату та місце апеляційного розгляду.

Захисник Чуб С.В. вважав за можливе провадити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 та захисника Апазіді К.Ю., з якими узгоджена процесуальна позиція сторони захисту.

При цьому, апеляційним судом неодноразово направлялися судові повістки засобами поштового зв`язку на адресу місця мешкання ОСОБА_1 , але вони тричі поверталися до суду через відсутність адресату за вказаною адресою.

Згідно відомостей довідок про доставку повідомлення у додаток «Viber», 05.10.2025, 13.11.2025 та 09.12.2025 судова повістка сформована та доставлена на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023.

Захисник Апазіді К.Ю. також повідомлений належним чином про дату, місце та час апеляційного розгляду, про що свідчить відомості рекомендованого повідомлення про вручення поштового повідомлення (судової повістки в судове засідання від 21.01.2026) та довідки про доставку електронного документу в його електронному документі.

Крім того, будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду від ОСОБА_1 та його захисника Апазіді К.Ю. до канцелярії Харківського апеляційного суду не надходило.

При цьому, належить врахувати, що саме захисник Чуб С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , особисто зявився до суду апеляційної інстанції та вважав за можливе провадити апеляційний розгляд за апеляційною скаргою захисника Апазіді К.Ю. на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 19.09.2025 щодо ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

За таких обставини, враховуючи думку захисника Чуба С.В., суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 та його захисника Апазіді К.Ю., які були належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду і будь-яких клопотань про відкладення судового засідання не подавала, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доводи захисника Чуба С.В., який підтримав в повному обсязі апеляційну скаргу сторони захисту і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги захисника Апазіді К.Ю., з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що захисником в своїй апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425960 від 17.08.2025, в якому зазначено факт керування 17.08.2025 о 16 год. 11 хв. в м. Харків по пров. Л.Глібова, буд. 48, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с.1, 2);

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.08.2025 (далі направлення на огляд водія від 17.08.2025), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені працівником поліції ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці; підвищена жвавість руху та мови. Огляд в КНП ХОР «ОКНЛ» не проводився у звязку з відмовою ОСОБА_1 (а.с.5);

- довідці ст. інспектора з ОД ВАП УПП в Харківській області ДПП, капітана поліції Анни Домріної, відповідно до якої, згідно з обліковими даними НАІС ДДАІ, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 , категорії «В» (а.с.3).

- рапорті інспектора взводу 1 рота 6 батальйон 2 УПП в Харківській області ОПП, лейтенанта поліції Косененка А.О. від 17.08.2025, 17.08.2025 близько 16 год. 11 хв. у складі екіпажу 6103 за адресою: м. Харків, пров. Л.Глібова, буд. 48, було зупинено т/з CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Причина зупинки п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, на що водій відмовився у встановленому законом порядку. На водія було складено протокол серії ЕПР1 № 425960. Водія було відсторонено від права керування даним т/з. Авто залишено на місці зупинки без порушень ПДР України. Належить вважати вірним адресу скоєння адміністративного правопорушення та адресу складання протоколу: м. Харків, пров. Леоніда Глібова, буд. 48 (а.с.6);

- на відеозаписах (відеофайли «ЕПР1 425960», «export-cxxw0»), долучених до матеріалів справи (а.с.4), з яких вбачається рух та момент зупинки транспортного засобу «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 (файл «ЕПР1 425960»). Після зупинки цього транспортного засобу працівником поліції роз`яснено водію причини зупинки транспортного засобу, а саме на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та наявність пошкодженого бамперу. На вимогу працівника поліції ОСОБА_1 спочатку відмовився пред`явити документи, що посвідчують особу. В подальшому працівником поліції було встановлено у водія наступні ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці (відеофайл «export-cxxw0», починаючи з 07 хв. 59 сек. відеозапису). З відеозапису також вбачається, що на місце події також приїхали знайомі ОСОБА_1 , після чого останній пред`явив у мобільному застосунку «Дія» документи, що посвідчують його особу. При перевірці документів працівником поліції було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку РТЦК та СП, після чого останній фактично зачинив бокове скло своєї водійської двері автомобіля. В подальшому на місці події приїхали жінка, яка повідомила працівникам поліції, що ОСОБА_1 нікуди не поїде.

Крім того, з долученого відеозапису (відеофайл «export-cxxw0», починаючи з 39 хв. 01 сек. відеозапису), вбачається, що працівник поліції просить ОСОБА_1 трошки опустити вікно водійської двері, щоб можливо було спілкуватись. При цьому, поліцейським повторно роз`яснено ОСОБА_1 , що він перебуває у розшуку в РТЦК та СП з 25.07.2025. Після цього, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що у нього раніше були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водію більше п`яти разів було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому, ОСОБА_1 повідомляв працівнику поліцію, що він не відмовляється від проходження огляду, але не бачить для цього законних підстав. Після цього поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права за ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Разом з цим, незважаючи на те, що водій повідомляв працівникам поліції, що він не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 так і не вийшов зі свого транспортного засобу, у зв`язку з чим поліцейський розцінив такі дії водія як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В подальшому, після складання адміністративних матеріалів, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та роз`яснив його зміст, право надати пояснення та отримати копію цього протоколу, від чого ОСОБА_1 фактично відмовився (відеофайл «export-1o3sm», починаючи з 01 год. 09 хв. 58 сек. відеозапису);

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд враховує, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вищезазначений документ містить відомості про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення, які повністю відповідають відомостям інших доказів у справі. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з усіма наявними доказами.

Крім того, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки з долученого відеозапису об`єктивно вбачається, що на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти відповідний огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 , хоча і повідомляв поліцейським, що не відмовляється від проходження огляду, але протягом усього спілкування з працівниками поліції перебував в салоні свого автомобіля, не відчиняв повністю вікно водійської двері, тривалий час він фактично не надав своєї згоди, всіляко ухилявся від прямої відповіді та не вживав активних дій на виконання законної вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ.

Поряд з цим, належить врахувати те, що згідно відомостей довідки ст. інспектора з ОД ВАП УПП в Харківській області ДПП, капітана поліції Анни Домріної, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 , категорії «В» (арк. 3).

Наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія свідчить про те, що останній знає Правила дорожнього руху, оскільки умовою отримання такого посвідчення є складання обов`язкового іспиту на знання цих Правил.

Враховуючи вищезазначені відомості відеозапису, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівник поліції об`єктивно та законно розцінив дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 протягом тривалого часу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснював наслідки такої поведінки. Однак, водій надалі ухилявся від прямої відповіді та не вживав активних дій, які могли свідчити про його реальне бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, посилаючись на незаконність дій працівників поліції.

Крім того, вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував вимоги п.2.5 ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП, у зв`язку з чим, такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівником поліції як відмова від вказаного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Належить також зазначити, що саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за вимогою працівника поліції в установленому порядку є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння чи ні, у зв`язку з чим апеляційний суд ставиться критично до тверджень сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення через, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, є суб`єктивними та безпідставними.

Крім того, апеляційний суд враховує вимоги ч.4 ст.266 КУпАП, згідно яких, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

При цьому, відповідно до п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (далі Інструкція № 1452/735 від 09.11.2015 року) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння є його дискреційними повноваженнями, але суд може їх врахувати, якщо вони підтверджуються іншими доказами у справі.

При цьому, колегія суддів бере до уваги відомості долученого відеозапису, з якого об`єктивно вбачається, що на протязі усього спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не виходив зі свого транспортного засобу, намагався уникати прямих відповідей на поставлені запитання, ігнорував вимоги працівників поліції щодо надання документи, що посвідчують його особу.

Разом з цим, належить також зазначити, що наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані такого сп`яніння.

Отже, спростування або підтвердження перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, відбувається за рахунок проведення відповідного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі, що і було запропоновано ОСОБА_1 .

Крім того, у п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За таких обставин, в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що, в свою чергу, обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я.

Працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425960 від 17.08.2025 і направленні на огляд водія від 17.08.2025, було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці; підвищена жвавість руху та мови.

З долученого відеозапису (відеофайл «export-cxxw0», починаючи з 07 хв. 59 сек. відеозапису) також вбачається, що працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що у нього було встановлено наявність наступних ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, законодавець в п.2.5 Правил дорожнього руху передбачив безальтернативний (імперативний) обов`язок виконання водієм вимоги працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, у разі виявлення у нього ознак такого сп`яніння.

Водночас, стороною захисту не надано суду будь-яких фактичних відомостей на підтвердження доводів щодо незаконності дій працівників поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, працівник поліції, виявивши вищезазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, а також підтверджуються відомостями долученого відеозапису, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

Доводи захисника Апазіді К.Ю. щодо незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, є суб`єктивними та безпідставними, оскільки спростовуються відомостями, що містяться у справі, зокрема, відомостей долученого відеозапису та рапорту інспектора взводу 1 рота 6 батальйон 2 УПП в Харківській області ОПП, лейтенанта поліції Косененка А.О. від 17.08.2025, з яких вбачається, що транспортний засіб «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», що було неодноразово повідомлено водію.

Крім того, апеляційний суд, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, враховує, що незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та не впливає на причину зупинки.

Також апеляційний суд критично ставиться до доводів сторони захисту щодо упередженого ставлення працівника поліції до ОСОБА_1 , оскільки відомості наявного у справі відеозапису свідчать про те, що інспектор 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенантом поліції Косиненко А.О. діяв з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», чинного КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Належить також врахувати, що ОСОБА_1 та його захисниками Апазіді К.Ю. і ОСОБА_2 не надано суду відомостей про те, що стороною захисту подавалась заява до правоохоронних органів, у порядку ст.214 КПК України, щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, апеляційний суд бере до уваги, що стороною захисту не надано доказів щодо незаконності дій працівників поліції, у тому числі інспектора 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Косиненка А.О., при фактичних обставин події у цій справі.

Крім того, стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи вимоги ст.266 КУпАП та відсутність відомостей, що підтверджують версію сторони захисту щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними адміністративних матеріалів у цій справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Враховуючи наявність відеозаписів події у цій справі, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425960 від 17.08.2025, з урахуванням сукупності доказів у справі. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

За таких обставин, наявність неспростованих відомостей протоколу та долучених до нього доказів «поза розумним сумнівом» дають підстави вважати сторонньому спостерігачу, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, відмовившись від виконання законної вимоги поліцейського про проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, у ОСОБА_1 не було жодних об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника Апазіді К.Ю. не підлягає.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що, виходячи з вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах поданої апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Решта доводів апеляційної скарги захисника Апазіді К.Ю. не спростовують правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та встановлена згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання апелянта на незаконність і необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника Апазіді К.Ю. не підлягає.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції про наявність описки, яку допущено у першому абзаці мотивувальної частини оскаржуваної постанови, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425960 від 17.08.2025 працівниками поліції були виявленні у ОСОБА_1 лише ознаки наркотичного сп`яніння, а не встановлено стан наркотичного спяніння, про зазначено в оскаржуваній постанові.

Водночас, зазначені обставини є явною опискою та скасування судового рішення, адже оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, внаслідок об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, суд першої інстанції не позбавлений процесуальної можливості виправити допущено описку шляхом виключення з 1-го абзацу мотивувальної частини оскаржуваної постанови вказівку суду про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - «у стані наркотичного сп`яніння».

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Апазіді К.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2025року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягаю.

Суддя С.К. Шабельніков