ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1166/25

3/609/8/2026

09 лютого 2026 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали, які надійшли із Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , працює головним агрономом в ТОВ «Шумськ Агро»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

17 листопада 2025 року о 00:02:00 год в м. Шумськ, вул. Українська, 100 водій ОСОБА_1 керував т.з. Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARLK-0005. Результат огляду 0,86 проміле. Водій із результатом згідний. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився. Від керування відсторонений, чим порушив п. 2.9а ПДР керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №515191 від 17.11.2025, адміністративна відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

09 лютого 2026 року від представника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Сідорова В.М. на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на наступне. Так, зазначає, що працівники поліції не мали обґрунтованої підстави для зупинки транспортного засобу, оскільки як вбачається з відеофайли, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, час зупинки водія становить 00:01:50 год, тобто це не було зухвале ігнорування комендантської години учасником дорожнього руху, яке б могло бути приводом для вжиття превентивних заходів працівниками поліції.

Крім того, вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовано жодної ознаки алкогольного сп`яніння, поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він чітко відповідав на запитання, не виявляв агресії, дезорієнтації чи інших ознак, які б могли свідчити про невідповідність його поведінки обстановці, що зафіксовано на відеозаписі. Більше того, працівники поліції ігнорували неодноразові вияви бажання ОСОБА_1 пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, пояснюючи це тим, що вже була така пропозиція неодноразово. Незважаючи на це, поліцейські не організували перевезення ОСОБА_1 до медичного закладу, чим порушили вимоги чинного законодавства. З матеріалів відеозапису взагалі немає даних, що працівники поліції видають направлення водієві для проходження медичного огляду в лікувальному закладі, а сам відеозапис припиняється, коли водій намагається сказати, що він не згідний з результатами огляду на місці.

Також, в матеріалах справи відсутній будь-який документ, що підтверджує факт відсторонення водія від керування транспортним засобом, що суперечить вимогам КУпАП. Зазначає, що долучені до матеріалів справи докази свідчать про порушення порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП.

На підставі викладеного, просить провадження в справі закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що комендантської години він не порушував, оскільки він має дозвіл на керування транспортними засобами під час комендантської години в силу того, що працює в аграрній фірмі і має таку перепустку. Того дня, він з дружиною поїхав в м. Шумськ, щоб забрати із розважального закладу сестру дружини, яка не мала чим добратися додому. Його спинили працівники поліції і запитали, чи він не вживав спиртних напоїв, на що він відповів, що цього дня (у неділю 16 листопада 2025 року) не виживав, а випив пива ще в суботу ввечері близько 18 години, а тому будучи впевнений, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля. Не погоджуючись із результатом продувки Драгер Алкотест, він виявив бажання проїхати в медичний заклад та пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проте працівники поліції ігнорували його побажання та склали протокол про адміністративне правопорушення, який він в результаті відмовився підписувати, будучи не згідним. Просив не притягувати його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що працює разом із ОСОБА_1 в ТОВ «Шумськ Агро». 17 листопада 2025 року близько опівночі він з дівчиною повертався з гостей додому, за кермом автомобіля була дівчина, а він був пасажиром. Їх також спинили працівники поліції та запропонували його дівчині пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Водійка погодилась, результат виявився негативним і тому їх відпустили додому. Однак, під час того, як їх транспортний засіб спинили, він побачив також, що перед ним спинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . В цей момент він чув, як ОСОБА_1 просив відвезти його в лікарню на огляд, але працівники поліції йому в цьому відмовили. Далі він сів в автомобіль та поїхав додому.

Суд, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 515191 від 17.11.2025; чек роздруківку приладу Drager ALCOTEST 6820 FRLK-0005 від 17.11.2025; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2025; Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51 QM 0978 103 25 чинне до 15.07.2026; довідку СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області; додані до протоколу докази (в т.ч. відеозапис), та, оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №515191 від 17 листопада 2025 року слідує, що поліцейським СПД № 2 (м. Шумськ) Кременецького РПВ в Тернопільській області сержантом поліції Мельником Владиславом Олеговичем зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також факт його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та факт відмови пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі. Крім того, будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував, однак протокол про адміністративне правопорушення відмовився підписати та відмовився надавати будь-які пояснення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та факт проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу підтверджується оглянутим в судовому засіданні диском з відеофіксацією події, яка мала місце 17 листопада 2025 року.

Суд зазначає, що досліджений судом відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи та відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Вказаним відеозаписом зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом, будучи в стані алкогольного сп`яніння. Із переглянутого та дослідженого в судовому засіданні диска з відеофіксацією події, яка сталася 17 листопада 2025 року за участі водія ОСОБА_1 вбачається, що останній не заперечував факт керування транспортним засобом, в розмові з працівником поліції погодився, що випив пива того ж дня ввечері близько 18 години. Після проходження на місці зупинки огляду на визначення стану сп`яніння, згодився з його результатом та відмовився пройти огляд в медичному закладі. Також на відеозаписі зафіксовано, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення, водій відмовився від підписання документів, в тому числі і протоколу і заявив, що він не погоджується із результатом та протоколом і має бажання проїхати в медичний заклад, на що працівники поліції повідомили, що вже пізно, оскільки попередньо він відмовився від проходження огляду в медичному закладі і ними вже складено матеріали адміністративної справи за результатами її розгляду.

Відтак, суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що працівники поліції в порушення законодавства України відмовили ОСОБА_1 у проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки дане твердження не відповідає відеозапису події, яка зафіксована на нагрудну камеру працівника поліції, де ОСОБА_1 чітко відповідає, що не бажає проїхати в медичний заклад.

Так, факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager ALCOTEST 6820 ARLK-0005, відповідно до якого під час проведення огляду 17.11.2025 о 00 год 05 хв ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. За результатами тесту вміст алкоголю у його крові та видихуваному повітрі становив 0,86% проміле. Тест ALCOTEST 6820 №961. Підпис особи, що тестується, відсутній за його відмовою.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктом 3 вказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

За результатами огляду працівниками поліції у відповідності з вимогами вищевказаної Інструкції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, нечітка вимова, з ротової порожнини запах спиртного, технічний прилад за допомогою якого проводився огляд та результат огляду. Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в акті відсутній, оскільки той відмовився.

Відповідно до пункту 6 вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).

Згідно із Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2025 вбачається, що огляд ОСОБА_1 в медичному закладі - Кременецькій опорній лікарні не проводився, оскільки той не доставлявся.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сідорова В.М. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не бере до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами та спростовуються вищевказаними матеріалами адміністративної справи, вважає, що такі твердження надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав, всупереч пункту 1.3 ПДР, який зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Діяння за ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.

Вказане обґрунтовується тим, що п'яний водій становить надзвичайну небезпеку для інших учасників дорожнього руху, оскільки алкогольне сп`яніння значно знижує його реакцію, координацію, увагу та здатність адекватно оцінювати ситуацію на дорозі, що може призвести до аварій, травмування або загибелі інших людей. Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку, чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чи ні.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Одночасно суд звертає увагу на те, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 для наявності складу адміністративного правопорушення не має значення чи було зупинено транспортний засіб працівником поліції, чи водій здійснив зупинку сам, визначальним є проведення такого огляду або пропозиція його пройти на місці зупинки транспортного засобу, що і було здійснено поліцейським.

Відтак, обставини зазначені в протоколі узгоджуються між собою та з відеозаписами оглянутими в судовому засіданні, всі ці докази логічно доповнюють один одного та не суперечать один одному, суд вважає, що вони є правдивими, об`єктивними і підстав для недовіри до них немає.

Отже, перевіривши доводи захисту, суд вважає, що дослідженими доказами у судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

Натомість, оцінені судом докази доводять винуватість правопорушника ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.9«а» ПДР України, а саме, заборона водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, досліджені в судовому засіданні матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою для визначення особи як водія.

Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Так, згідно із довідкою СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області вбачається, що по даних «ГСЦ МВС» та «НАІС» ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 отримував.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 умисно вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, тому вважаю, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, вважаю, що з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 665 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 280, 283-285, 291, 294, 321 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з дня набрання постановою законної сили.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 грн 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК