Номер провадження: 33/813/494/26
Номер справи місцевого суду: 521/1361/25
Головуючий у першій інстанції Шевчук Н. О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 19.03.2025 року (вх.2873) про зупинення провадження у справі відмовлено. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без конфіскації транспортного засобу. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з даною постановою, 30 січня 2026 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2025 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження згідно з поданою заявою.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 зокрема просить поновити строк на апеляційне оскарження згідно з поданою заявою.

У списку додатків до апеляційної скарги зазначено, що разом з апеляційною скаргою подано заяву про поновлення строку подачі апеляційної скарги.

Проте під час дослідження матеріалів апеляційної скарги було виявлено відсутність додатку у вигляді заяви про поновлення строку подачі апеляційною скарги, про що складено відповідний акт.

Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що в самій апеляційній скарзі не наведено будь-якої причини пропуску строку і обставин, що перешкоджали ОСОБА_1 реалізувати своєчасно своє право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявність перешкод у реалізації права на оскарження постанови судді у встановлений КУпАП десятиденний строк.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду, а тому скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою та вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік