КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи: 755/20843/25

Суддя в суді першої інстанції: Вовк О.І.

Провадження № 33/824/1185/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2026 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статею 124 частиною першою статті 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративні стягнення: за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімдесят п`ятдесят) гривень;за частиною першою статті 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.Згідно статті 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору (а.с. 46-54).

Не погодившись з вказаною постановою, 12 січня 2026року захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук О.П. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану постанову в частині притягнення до адміністартвиної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 55-70).

В обґрунтування вимог скарги зазначав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Так, навпаки з пояснень ОСОБА_2 , вбачається, що він на вимогу працівника поліції погодився пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у зв`язку із чим направився до автомобіля щоб забрати особисті речі, документи та зачинити автомобіль, однак в подальшому працівники поліції без наявності на те будь-яких підстав почали на нього психологічно тиснути, кричати, що в нього не має часу, почали хапати за одяг та погрожувати застосуванням фізичної сили. Внаслідок таких протиправних дій з боку працівників поліції ОСОБА_3 стало зле, у зв`язку із чим була викликана карета швидкої медичної допомоги. Так, після надання медичної допомоги у ОСОБА_2 , лікарями було діагностовано: «Гостру реакцію на стрес». При цьому, ОСОБА_4 категорично заперечує факт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Більш того, ОСОБА_4 , наголошує на тому, що коли йому було винесено обвинувачення у тому, що він нібито відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я, то він категорично заперечував вказаний факт та вказував, що співробітники поліції внесли до протоколу недостовірні відомості. Однак, не зважаючи на вищевикладене, співробітники поліції в порушення положень частини четвертої статті 266 КУпАП не забезпечили проведення відповідного медичного огляду в закладі охорони здоров`я на протязі двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Також, ОСОБА_4 , категорично не погоджується із даними, які викладені в протоколі, а саме щодо наявності нібито у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя). Так, ОСОБА_4 , стверджує, що жодних алкогольних напоїв, ані в цей день, ані напередодні він не вживав, що виключає можливість наявності у нього такої ознаки сп`яніння, як «запах алкоголю з порожнини рота».

Щодо посилання на те, що «поведінка, що не відповідає обстановці» то ОСОБА_4 , звертає увагу суду на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що на протязі всього часу спілкування з працівниками поліції він поводив себе спокійно, не підвищував голос та в цілому виключно спокійно спілкувався з працівниками поліції, на відмінну від останніх, які постійно психологічно тиснули, кричали, вказували що у нього не має нінащо часу та погрожували застосуванням фізичної сили, хоча як видно з відеозапису, підстав для її застосування не було.

Щодо посилання на «почервоніння обличчя», то дане посилання також не відповідає дійсності, оскільки як видно з відеозапису ОСОБА_4 має цілком природне забарвлення шкіряного покриву обличчя, до того ж таке посилання спростовуються інформацією з карти виклику та виїзду швидкої медичної допомоги де взагалі вказано, що шкіра ОСОБА_2 була блідого кольору.

Окрім того, з пояснень, ОСОБА_2 , вбачається, що йому ніхто не вручав копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлював з його змістом.

Також, з пояснень ОСОБА_2 , вбачається, що працівники патрульної поліції склавши відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП не роз`яснили йому, його права передбачені статтями 55, 56. 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, зокрема права на захист.

Судом першої інстанції було поверхнево розглянуто справа, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Вказані вище обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від законного порядку огляду, оскільки від проходження такого огляду він не відмовлявся, що у свою чергу виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також, просив суд визнати протокол серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року, неналежним та недопустимим доказом, оскільки працівниками поліції внесено неправдиві відомості.

Посилався на розбіжності, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме, згідно протоколу серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року ОСОБА_3 , пред`явлено обвинувачення у тому, що він керував транспортним засобом AUDI, д.н.з. НОМЕР_1 , та відмовився від огляду - 09 жовтня 2025 року 22:12:00. При цьому, згідно протоколу серії ЕПР1 №478753 від 09 жовтня 2025 року ОСОБА_3 , пред`явлено обвинувачення у тому, що він керував транспортним засобом AUDI, д.н.з. НОМЕР_1 , та скоїв ДТП -10 вересня 2025 22:12:00.Отже, є суттєва розбіжність в часі керування транспортним засобом, який зазначається в протоколі серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року та протоколі згідно протоколу серії ЕПР1 №478753 від 09 жовтня 2025 року.

Також, що в порушення вимог закону, працівники поліції 13 жовтня 2025 року допустили внесення додаткових даних до оригіналу протоколу серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року, а саме до пунктів 14 та 16(а.с. 55-70).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Харчук О.П. підтримали скаргу і просили її задовольнити.

Прокурор був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, до суду не прибув, проте неявка прокурора за чинним законодавством України не перешкоджає розглядові адміністративної справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України" № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Харчука О.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 478741 від 09.10.2025 року, 09.10.2025 року о 22 год. 12 хв. у м. Києві по проспекту Соборності (Возз`єднання), 10/1, ОСОБА_1 , керував ТЗ «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Від підписання протоколів про адміністративне правопорушення та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний працівником поліції, який його склав, який своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Пунктом 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя,виявлені працівниками поліції 09.10.2025 року у ОСОБА_1 , в розумінні п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - працівники поліції визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля ««Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , двигун автомобіля був приведений до руху, який здійснив наїзд на перешкоду (дорожній конус), з водійського місця вийшов ОСОБА_1 . В ході розмови поліцейські повідомили, що вбачають у останньої ознаки алкогольного сп`яніння та пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній просив дати секундочку подумати. 22:27:20 працівник поліції запитує чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на місці чи у лікаря нарколога. 22:27:38 працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції має пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі у лікаря нарколога. 22:28:03 ОСОБА_1 повідомляє, що він не відмовляється пройти огляд, однак думає пройти йому огляд на місці чи поїхати до лікаря нарколога. 22:28:50 працівники поліції повторно запитують чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 відповідає, що напевно поїде до лікаря нарколога. ОСОБА_1 пішов до свого автомобіля, де спілкувався зі своїм пасажиром, який сидів на передньому пасажирському сидінні. 22:31:38 працівник поліції просить ОСОБА_1 відійти від керма автомобіля. 22:32:22 працівники поліції повторно запитують у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння на місці, запитують декілька разів підряд, ОСОБА_1 в цей момент, не відповідає на запитання працівників поліції. 22:32:45 працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи відмовляється від проходити огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній повідомляє, що не відмовляється. Працівник поліції дістає прилад «Драгер», та надає ОСОБА_1 трубочку та запитує чи він буде проходити огляд, останній каже, що буде, після чого працівник поліції пропонує ОСОБА_1 обрати трубочку, однак в цей час ОСОБА_1 ігнорує пропозицію працівників поліції, а особа, чоловічої статті, яка знаходиться поряд повідомляє, що викликав швидку допомогу. 22:34:01 на чергове запитання, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд, останній повідомляє, що в нього відсутні ознаки сп`яніння, і він себе погано почуває. Працівник поліції повідомляє, що стосовно ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду. 22:36:12 працівники поліції пропонують ОСОБА_1 присісти до службового автомобіля, оскільки він себе погано почуває, однак ОСОБА_1 ігнорує пропозицію працівників поліції. 22:38:28 відбирають письмові пояснення у свідків щодо вчинення ДТП (наїзду на конус). 22:40:24 ОСОБА_1 стоїть спокійно не вчиняє жодних дій, не викликає швидку медичну допомогу, не наполягає пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. 22:45:30 приїхала швидка та оглядала ОСОБА_1 22:48:21 працівник поліції запитує у лікарів швидкої чи відчувають вони запах алкоголю, на що лікар повідомив, що це не його компетенція та він не може так повідомити про наявність ознак алкогольного сп`яніння. 22:54:17 працівник швидкої повідомляє про те, що ОСОБА_1 необхідно госпіталізувати до лікарні. 22:54:24 працівник поліції повідомляє про те, що його ознайомлять з протоколом, а потім можуть госпіталізувати до лікарні. 22:54:44 працівники поліції запитують у ОСОБА_1 чи є в нього тверезий водій, на що ОСОБА_1 повідомляє, що водій є та стоїть біля автомобіля. 22:55:30 працівник поліції оголошує протокол за статтею 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 не погоджується з оголошеними ознаками, перебиває працівника поліції, а також повідомляє, що він не відмовлявся від проходження огляду. 22:56:21 ОСОБА_1 повідомляє, що він не відмовлявся проходити огляд у лікаря нарколога, також говорить, що все написане в протоколі це не правда. Повідомляє, що в нього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. 22:58:04 ОСОБА_1 повідомляє, що в протоколі зазначені відомості, які не відповідають дійсності. ОСОБА_1 не підписує протокол. 22:59:55 ОСОБА_1 повідомляє, що до лікарні він не їде. 22:02:52 працівник поліції оголошує протокол складений за статтею 124 КУпАП, при цьому ОСОБА_1 лежить на сидінні в автомобілі швидкої допомоги, при цьому голову не підіймає. На запитання чи буде він підписувати протокол, останній повідомляє, що все не відповідає дійсності. 23:07:54 працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що швидка його не госпіталізує та просять вийти з автомобіля швидкої допомоги. 23:09:48 працівники поліції просять ОСОБА_1 більше не керувати транспортними засобами в такому стані. 23:10:00 ОСОБА_1 питає які подальші дії з його водійським посвідченням. Працівники поліції повідомляють, що він може отримати копію протоколу в УПП за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9, де також він зможе отримати тимчасове посвідчення водія (а.с. 13).

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що є доведеним факт порушення ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, оскільки фактичні дії ОСОБА_1 , який висловлюючи згоду пройти огляд, проте не зважаючи на неодноразові пропозиції (протягом тривалого часу) працівників поліції пройти такий огляд на місті зупинки або в закладі охорони здоров`я, фактично відмовився від пропозицій працівників поліції (обрати трубку приладу Драгер та пройти огляд на місці зупинки або присісти до автомобіля працівників поліції та у їх супроводі проїхати до закладу охорони здоров`я), а відтак такі дії були спрямовані на ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що розцінюється як пасивна відмова.

Долучений до матеріалів справи відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року під час проведення огляду.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно відхилив доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляд на стан сп`яніння та хотів пройти огляд у лікаря нарколога, однак в нього погіршився стан здоров`я, оскільки як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, у лікарня нарколога, однак дії ОСОБА_1 свідчать про те, що останній ухилявся від проходження огляду. Поведінка ОСОБА_1 , яка полягає у невпевненості, тривалому зволіканні та створенні штучних умов для відтермінування огляду, свідчить про відсутність реального наміру пройти такий огляд, що в сукупності підтверджує склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП (відмова від проходження огляду).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, об`єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2026 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 січня 2026 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) за ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець