Справа № 591/737/26 Провадження № 3/591/329/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., у присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 січня 2026 року серії ЕПР1 №575395, ОСОБА_1 25.01.2026 о 20:45 год у м.Суми по вул. Петропавлівська,129, керуючи т/з Peugeot, 307, д.н.з.- НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості , не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду, а саме електроопору 126, що призвело до механічних пошкоджень. Своїми діями порушив вимоги п.12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 січня 2026 року серії ЕПР1 №575369, ОСОБА_1 25.01.2026 о 20:45 год у м.Суми по вул. Петропавлівська,129, керував т/з Peugeot, 307, д.н.з.- НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки відмовився та виявив бажання прослідувати до медичного закладу. Відповідно до Висновку КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», від 25.01.2026 №205, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив п. 2.9(а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання не заперечував, що перебував у стані сп`яніння, проте зауважив, що на відеозаписі, який був досліджений в судовому засіданні, не має доказів того, що він керував т/з.

Враховуючи, що у провадженні Зарічного районного суду м.Суми знаходиться кілька справ про вчинення адміністративного правопорушення однією особою, які призначені на один день, суд вважає за можливе об`єднати їх в одне провадження під одним номером: справа №591/737/26, провадження №3/591/329/26.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлена під час розгляду адміністративних матеріалів, з огляду на такі обставини та норми чинного законодавства.

Заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено п. 2.9 а ПДР.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан сп`яніння це один із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, порядок застосування та наслідки порушення якого встановлені ст.266 КУпАП.

Зокрема, згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку, надісланий суду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складений та підписаний уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП (а.с.1).

Крім того, зазначені в протоколі обставини підтверджуються також матеріалами справи, що додані до протоколу:

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 січня 2026 року №205, згідно якого ОСОБА_1 25.01.2026 о 21:15 год перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які надійшли разом із протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з і виявляє бажання проїхати до медичного закладу. Так він проходить обстеження.

Вказані докази зібрані з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності, належності та допустимості.

При цьому, суд погоджується з позицією викладеною у протоколі про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, водночас, вважає необґрунтованою його позицію з цього питання, виходячи з такого.

Чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху України, не містять чіткого визначення терміну «керування транспортним засобом».

Таке визначення наведено лише в пункті 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Так, з дослідженого у судовому засіданні відео вбачається, що сам ОСОБА_1 під час всього спілкування не заперечує, що він керував т/з, їде разом з працівниками поліції для проходження медичного огляду.

До того ж, матеріали справи містять копію постанови від 25.01.2026, яка була винесена відносно ОСОБА_1 за те, що останній керував т/з без чинного страхового полісу. Інформації щодо оскарження вказаної постанови, і тим паче її скасування, суду не надано.

Під час складання вказаної постанови та протоколів ОСОБА_1 в письмовій чи усній формі не висловлював заперечнь керування транспортним засобом. Версія про те, що він не був водієм з"явилась вже під час розгляду матеріалів в суді.

При цьому, закон не ставить у залежність притягнення особи до відповідальності за керування т/з у стані сп`яніння від того, чи передувала цьому безпосередня зупинка автомобіля поліцейським. Так само, законодавство не містить вимоги, що виявлення та фіксація правопорушень, передбачених зокрема ст. 124, 130 КУпАП, можливі виключно після здійснення уповноваженою особою зупинки т/з у передбачених Законом України «Про Національну поліцію» випадках. Факт перебування особи за кермом у стані сп`яніння може бути встановлений і після настання події самого правопорушення (вказана позиція узгоджується з практикою Сумського апеляційного суду викладеної, зокрема, у постанові №591/3143/25, провадження №33/816/901/25).

За таких обставин, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, вважаючи їх вигадкою особи з метою уникнення відповідальності, адже вони повністю спростовуються наданим суду матеріалами справи.

Таким чином, матеріалами підтверджено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є також склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Правила дорожнього руху України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У даному випадку зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, підтверджується ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а саме: схемою місця ДТП, що додана до протоколу, відтворює місцезнаходження транспортних засобів після ДТП, а також містить опис пошкоджень кожного транспортного засобу; фотозображеннями, які додані до протоколу.

Згідно довідки старшого інспектора відділу АП УПП в Сумській області Западні О. від 26.01.2026, ОСОБА_1 26.01.2026 не притягувався за ч.1 ст. 130 КУпАП протягом року. Відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.10.2014.

Таким чином, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 665,60 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ст.124, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення №591/737/26, провадження №3/591/329/26 зі справою №591/968/26, провадження №3/591/352/26, присвоївши справі номер №591/737/26, провадження №3/591/329/26.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665,60 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя І.В. Клімашевська