П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Києва надійшли справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 №758/19889/25 (провадження 3/758/1277/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та №758/19897/25 (провадження 3/758/1281/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

30 листопада 2025 року о 09 годині 40 хвилин в місті Києві по вулиці Наталії Ужвій, 7, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «BMW», моделі «520I», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп?янінн я а саме, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку категорично відмовилась на місці зупинки, чим порушила п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 30 листопада 2025 року о 09 годині 40 хвилин в місті Києві по вулиці Наталії Ужвій, 7, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «BMW», моделі «520I», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно протягом року згідно постанови ЕНА6027093 від 27.10.2025 року за ч. 2 ст. 126, чим порушив п. 2.1.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 22 січня 2026 року та 09 лютого 2026 року ОСОБА_1 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про час та місце розгляду була повідомлена належним чином.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007, «Трух проти України" (заява № 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що судом, у встановленому порядку неодноразово повідомлено про місце і час розгляду справи, вжито всі заходи щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання щодо неї протоколів про адміністративні правопорушення, про що свідчить відмітка у них про те, що розгляд адміністративних справ відбудеться у Подільському районному суді м. Києва по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справ, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколів, тому суд вважає, що справи можуть бути розглянуті за відсутності цієї особи, враховуючи наявність даних про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду.

Також, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, рівень уваги до розгляду справ такої категорії, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні.

Отже, оскільки від особи не надходило клопотання про відкладення розгляду справ та остання мала достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколів про адміністративне правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суддя виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може її розглянути. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справ про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.

Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, відсутність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також відсутність обґрунтованого клопотання необхідності відкладення розгляду справи, суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справ без особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Водночас, ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Разом з цим, ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Таким чином, повторно протягом року керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 , яка була позбавлена права керування таким транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. ч. 5 ст.126 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527696 від 30 листопада 2025 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6027093 від 27 жовтня 2025 року, згідно з якою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не мала при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що на 03 хвилині 11 секунді ОСОБА_1 запитала в працівника патрульної поліції про причину зупинки, на що він їй повідомив, що якщо є інформація про те, що водій, або особа, яка знаходиться в автомобілі можуть бути причетні до вчинення адміністративного правопорушення, і відповідно у них є інформація про те, що ОСОБА_1 їздить за кермом без водійського посвідчення, тому це і була причина зупинки, та на 46 хвилині 52 секунди працівник поліції повідомив, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП, остання підписала протокол без жодних зауважень.

З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 № 527693 від 30 листопада 2025 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння водійки ОСОБА_1 , передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що на 01 хвилині 19 секунд працівник патрульної поліції питає куди вона їхала, що за справи такі термінові, на що вона відповіла, що потрібно було завезти для дитини харчування, 03 хвилині 11 секунді ОСОБА_1 запитала в працівника патрульної поліції про причину зупинки, на що він їй повідомив, що якщо є інформація про те, що водій, або особа, яка знаходиться в автомобілі можуть бути причетні до вчинення адміністративного правопорушення, і відповідно у них є інформація про те, що ОСОБА_1 їздить за кермом без водійського посвідчення, тому це і була причина зупинки, та на 46 хвилині 50 секунд працівник поліції повідомив, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, остання підписала протокол без жодних зауважень.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які перебувають у провадженні судді Денисова О.О., виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають порядок об`єднання справ про адміністративне правопорушення, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання порядку об`єднання справ в одне провадження, суд доходить висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , притягується до відповідальності за вчинення двох правопорушень, які розглядаються одним і тим же органом (судом), та їх розгляд призначений на 09 лютого 2025 року, суд дійшов висновку про необхідність об`єднання справ №758/19889/25 (провадження 3/758/1277/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та №758/19897/25 (провадження 3/758/1281/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП в одне провадження для спільного розгляду.

ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому адміністративне стягнення йому необхідно призначити в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, необхідним і достатнім убачається накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без конфіскації транспортного засобу, оскільки, транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 згідно протоколів про адміністративні правопорушення, належить на праві власності не ОСОБА_1 , що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушниці, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті з ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч.2 ст.36, ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу №758/19889/25 (провадження 3/758/1277/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та №758/19897/25 (провадження 3/758/1281/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єднати в одне провадження та об`єднаній справі присвоїти єдиний номер №758/19889/25 (провадження 3/758/1277/26).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушницею не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушницею штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов