КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Київ

справа №756/14169/24

провадження № 33/824/95/2026

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Карпова Ірина Анатоліївна на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 970698 від 31 жовтня 2024 року, 27 вересня 2024 року о 17 год. 39 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Infiniti», моделі «QX60», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві на перехресті по просп. Оболонський та просп. Степана Бандери, виїхала на вказане перехрестя, де утворився затор, не стежила за дорожньою обстановкою, продовжила рух, що призвело до зіткнення з транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Mitsubishi», моделі «L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався прямо по просп Степана Бандери на зелений сигнал світлофору. Під час дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_2 особою, уповноваженою складати адміністративний протокол, кваліфіковано як порушення п. 16.4, 2.3 «б» Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Карпова І.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував пояснення ОСОБА_1 про те, що він рухався на зелений сигнал світлофора та не бачив, що на перехресті є перешкода.

Вказує, що суд першої інстанції не встановив за якими причинами рухався ОСОБА_1 у полосі громадського транспорту , оскільки дозволяється рухатися в такій полосі, при необхідності здійснення повороту праворуч, що і планувалось ОСОБА_1 .

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а ОСОБА_2 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, оскільки суд при вирішенні справи однобічно, упереджено та не в повному обсязі з'ясував фактичні обставини справи, що призвело до винесення незаконного рішення та безпідставного закриття провадження.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Клопотання мотивує тим, що під час винесення постанови ОСОБА_1 не був присутній, фактично отримав постанову 29 січня 2025 року, що підтверджується відміткою про вручення.

Крім того, відповідно до витягу з наказу командира військової частиниНОМЕР_7 (по стройовій частині) за № 222 від 04 серпня 2024 року вибув до нового місця служби населеного пункту Хочева, де наразі проходить військову службу. У місто Київ приїжджає періодично за наказами керівництва. У зв?язку з проходженням військової служби у пункті Хочева та періодичним його перебуванням у м. Києві, змоги отримати постанову у адміністративній справі не було.

У зв?язку із чим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 09 грудня 2024 року, а апеляційна скарга на неї подана 07 лютого 2025 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вручена сторонам справи оскаржувана постанова в судовому засіданні не була, а ОСОБА_1 отримав її тільки 29 січня 2025 року після її виготовлення, під час ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується заявою ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 52).

У судове засідання, призначене на 10 березня 2025 року до Київського апеляційного суду з`явилася ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Папенко Р.С. вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_2 не визнала, а захисник Папенко Р.С. заявив клопотання про призначення автотехнічної експертизи.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року клопотання захисника Папенка Р.С. про призначення автотехнічної експертизи - задоволено, призначено у справі судову авто-технічну експертизу, справу направлено до Державного науково-дослідного експертного криміналістичного центру МВС України за адресою: вул. Велика Кільцева, 4, м. Київ, 03170.

28 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових вихідних даних.

У судовому засіданні 19 травня 2025 року, захисник ОСОБА_2 - адвокат Папенко Р.С. та захисник ОСОБА_1 - адвокат Карпова І.А. подали відповідь на клопотання експерта.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 травня 2025 року призначено у справі судову авто-технічну експертизу, на вирішення якої надано вихідні дані, які просив експерт у своєму клопотанні.

05 січня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшов висновок експерта за результатами проведеної судової інженерно-технічної експертизи.

У судове засідання апеляційного суду, яке призначене на 27 січня 2026 року з`явилися ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Карпова І.А., які підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з урахуванням висновку експерта.

У судове засідання апеляційного суду, яке призначене на 27 січня 2026 року ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Папенко Р.С. не з`явився, належним чином були повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

Проте, 27 січня 2026 року адвокат Папенко Р.С. надіслав клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку із участю адвоката у процесуальних діях в органах поліції. Вказує, що ОСОБА_2 також не має можливості прибути у судове засідання, оскільки перебуває за кордоном у зв'язку з пошкодженням її будинку дроном.

Звертає увагу суду, що 26 січня 2026 року адвокат Папенко Р.С. намагався ознайомитися з матеріалами справи та результатами експертизи, проте через повітряну тривогу у місті Києві залишив будівлю апеляційного суду для перебування в укритті, а тому не зміг ознайомитися з матеріалами справи.

Київський апеляційний суд відхиляє клопотання про відкладення судового засідання з огляду на таке.

Вказуючи причину неможливості прибути у судове засідання, адвокат Папенко Р.С. не надав суду доказів на підтвердження перебування останнього у процесуальних діях в органах поліції.

Разом з тим, за правилами ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, проте, Косяченко І.В. таким правом не скористалася, а тому суд відхиляє доводи клопотання про неможливість ОСОБА_2 прибути у судове засідання, через перебування за кордоном.

Також, апеляційний суд відхиляє доводи клопотання про неможливість ознайомлення адвоката Папенка Р.С. з висновком експерта у приміщенні Київського апеляційного суду, оскільки 20 січня 2026 року головним консультантом була направлена Папенку Р.С. судова повістка та копія висновку експерта на електронну адресу адвоката, які були отримані останнім 20 січня 2026 року о 11 год 19 хвилин, що підтверджується Звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

За таких обставин, суд робить висновок, що Папенко Р.С. був ознайомлений з висновком експерта, а тому немає необхідності ознайомлюватися з ним у приміщенні суду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Папенка Р.С.

Заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, висновок експерта, суд робить висновок про задоволенняапеляційноїскарги з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно із матеріалів справи, 27 вересня 2024 року о 17 год. 39 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Infiniti», моделі «QX60», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві на перехресті по просп. Оболонський та просп. Степана Бандери, виїхала на вказане перехрестя, де утворився затор, не стежила за дорожньою обстановкою, продовжила рух, що призвело до зіткнення з транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Mitsubishi», моделі «L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався прямо по просп Степана Бандери на зелений сигнал світлофору. Під час дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_2 особою, уповноваженою складати адміністративний протокол, кваліфіковано як порушення п. 16.4, 2.3 «б» Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні такого правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами, протоколом серії ААД 970698 від 31 жовтня 2024 року, рапортом від 27 вересня 2024 року, протоколом огляду місця ДТП від 27 вересня 2024 року, схемою пригоди від 27 вересня 2024 року.

Крім того факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується висновком експерта №СЕ-19-25/22773-ІТ від 24 грудня 2025 року, який надійшов до Київського апеляційного суду.

З вищевказаного висновку вбачається, що водій автомобіля Infiniti QX60 ОСОБА_2 , після ввімкнення дозволяючого рух (зеленого) сигналу світлофора, виїхала на перехрестя, на якому утворився затор. Після увімкнення червоного сигналу світлофора для напрямку руху автомобіля Infiniti QX60, водій ОСОБА_2 продовжила рух перехрестям, зупиняючись та перекриваючи рух для інших транспортних засобів. При відновленні руху після зупинки на перехресті, відбулося зіткнення автомобіля Infiniti QX60 з автомобілем Mitsubishi L200, який наближався до даного перехрестя праворуч на зелений сигнал світлофора, зі швидкістю 40,0...50,0 км/год.

Щодо дій водія автомобіля Infiniti QX60 ОСОБА_2 експерт зазначає наступне.

У досліджуваній ДТ водій автомобіля Infiniti QX60 ОСОБА_2 при увімкненні сигналу світлофора, який дозволяє рух, мала відмовитись від виїзду на перехрестя, на якому утворився затор, що змушував зупинятися на перехресті, створюючи перешкоди іншим учасникам руху, тобто діяти у відповідності з вимогами п. 16.4 ПДР, згідно з якими: «16.4. Забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів».

Згідно п. 1.10 ПДР терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке

значення: перешкода для руху - нерухомий об?єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об?єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Викладене дає підстави вважати, що в досліджуваній ДТП водій автомобіля

Infiniti QX60 ОСОБА_2 мала технічну можливість уникнути настання події

ДТП шляхом виконання вимог п. 16.4 ПДР.

Водій автомобіля Infiniti QX60 ОСОБА_2 , виїхала на перехрестя, на якому утворився затор, який змушував її зупинятися на перехресті, створюючи перешкоди іншим транспортним засобам. Тому в її діях вбачаються невідповідності вимогам п. 16.4. ПДР.

Оскільки, за умов виконання вимог п. 16.4. ПДР, вірогідність зіткнення з автомобілем Mitsubishi L200 виключалась, то зазначені невідповідності знаходяться у причинному зв?язку з подією ДТП.

Щодо дій водія автомобіля Mitsubishi L200 ОСОБА_1 експерт зазначає наступне.

Водій автомобіля Mitsubishi L200 ОСОБА_1 , рухаючись своєю смугою на дозволяючий сигнал світлофора, виявивши автомобіль Infiniti QX60, який почав виїжджати на його смугу руху, з метою уникнення зіткнення з останнім, повинен був знизити швидкість автомобіля Mitsubishi L200 аж до його зупинки без зміни напрямку руху, тобто діяти у відповідності з вимогами п. 12.3. ПДР, згідно з якими:

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди.

За таких обставин експерт доходить висновку, що визначити швидкість руху автомобіля Mitsubishi L200 (номерний знак НОМЕР_4 ) до моменту зіткнення не видається можливим з причин відсутності виявленої на місці пригоди та задокументованої слідової інформації, яка б характеризувала параметри його переміщення до зіткнення з автомобілем Infiniti QX60 (номерний знак НОМЕР_1 ), а також визначити швидкість руху автомобіля Infiniti QX60 (номерний знак НОМЕР_1 ) до моменту зіткнення не видається можливим з причин відсутності виявленої на місці пригоди та задокументованої слідової інформації, яка б характеризувала параметри його переміщення до зіткнення з автомобілем Mitsubishi L200 (номерний знак НОМЕР_2 ).

Проте, експерт доходить висновку, що удосліджуваній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Infiniti QX60 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 мала діяти відповідно до вимог п. 16.4 Правил дорожного руху. У досліджуваній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Mitsubishi L200 (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 мав діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Також експерт дійшов висновку, що у діях водія автомобіля Infiniti QX60 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.4. Правил дорожнього руху, а вирішити питання щодо наявності у діях водія автомобіля Mitsubishi L200 (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху не видається можливим. Обумовлено це відсутністю в наданих на дослідження матеріалах вихідних даних, які б характеризували зближення транспортних засобів перед зіткненням.

За таких обставин експерт доходить висновку щодо невідповідності технічним вимогам п. 16.4 Правил дорожнього руху в діях водія автомобіля Infiniti QX60 (номерний НОМЕР_5 ) ОСОБА_2 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв?язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, а встановити наявність причинного зв?язку між невідповідностями в діях водія автомобіля Mitsubishi L200 (номерний НОМЕР_6 ) ОСОБА_1 та настанням події дорожньо-транспортної пригоди, не видається можливим. Обумовлено це відсутністю в наданих на дослідження

матеріалах вихідних даних, які 6 характеризували зближення транспортних

засобів перед зіткненням.

За таких обставин, Київський апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, вважає його передчасним та доходить висновку, що суд в повній мірі не дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а вина ОСОБА_2 у вчиненні такого правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами.

Разом з тим, визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Даних, які б свідчили про те, що правопорушення є триваючим і, як наслідок, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності слід рахувати з дня його виявлення, в матеріалах справи немає.

При розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення, а саме - 27 вересня 2024 року.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, Київський апеляційний суд доходить висновку про закриття провадження у справі на цій підставі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 рокущодо закриття провадження відносно ОСОБА_2 за відсутності в її діях складу правопорушення, з прийняттям нової постанови про закриття провадження з нереабілітуючих підстав, через закінчення строків притягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Карпова Ірина Анатоліївна, строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києві від 09 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Карпова Ірина Анатоліївна - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, якою закрито провадженнястосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП через відсутність в її діях складу правопорушення та прийняти нову постанову, якою провадження закрити з нереабілітуючих підстав, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа