Справа №443/15/26
Провадження №3/443/67/26
ПОСТАНОВА

іменем України

05 лютого 2026 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2025 року близько 18.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання свого сина ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 ,вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого сина ОСОБА_2 , а саме кричав, стукав по дверях, обзивав останнього нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний і психологічний тиск, що могло призвести до погіршення психічного здоров`я потерпілого.

Крім того, 18 грудня 2025 року о 15.30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 в приміщенні літної кухні,вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , під час якого обзивав останню нецензурними словами, виганяв із житлового будинку, шарпав за верхній одяг, вдарив останню в лівий пах.

Також, 19 грудня 2025 року о 18.00 год. ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої 18.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА №448572 про заборону входу та перебуванню в місці проживання та зобов`язання залишити місце постраждалої особи ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Крім того, 20 грудня 2025 року о 18.00 год. ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої 18.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА №448572 про заборону входу та перебуванню в місці проживання та зобов`язання залишити місце постраждалої особи ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Крім того, 21 грудня 2025 року о 18.00 год. ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої 18.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА №448572 про заборону входу та перебуванню в місці проживання та зобов`язання залишити місце постраждалої особи ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Крім того, 22 грудня 2025 року о 18.00 год. ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої 18.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА №448572 про заборону входу та перебуванню в місці проживання та зобов`язання залишити місце постраждалої особи ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Крім того, 25 грудня 2025 року близько 15.00 год., ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої 18.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА №448572 про заборону входу та перебуванню в місці проживання та зобов`язання залишити місце постраждалої особи ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Крім того, 25 грудня 2025 року близько 15.00 год. ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої 18.12.2025 винесено терміновий заборонний припис серії АА №448572 про заборону входу та перебуванню в місці проживання та зобов`язання залишити місце постраждалої особи ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , не виконав його.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-8 КУпАП, пояснивши, що не висловлювався в сторону свого сина нецензурними словами, а також він не погрожував своїй дружині, не наносив тілесних ушкоджень та не виганяв її з будинку.

Допитаний як свідок потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні дав покази про те, що 22.11.2025 він бу на дні народження у своїх знайомих, та біля 18.00 год. до нього зателефонувала його теща та повідомила, що невідома особа сильно стукає по дверях, внаслідок чого його малолітня дитина прокинулась і почала плакати. Він одразу прийшов додому і побачив, що його батько ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніня та стукає по вхідних дверях, висловлюється нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою та повідомляв, що розшукує його матір ОСОБА_3 . Після чого він зателефонував на лінію 102.

Допитана як свідок ОСОБА_3 , в судовому засіданні дала покази про те, що 18.12.2025 біля 13.00 год. вона повернулася із роботи, та побачила, що її чоловіка ОСОБА_1 в цей час не було дома. Через деякий час він повернувся додому у нетверезому стані, та почав голосно на неї лаятися, виражатися нецензурною лексикою, шарпати за одяг, вдарив її в область паху з лівої сторони. Всі ці події мали місце в літній кухні. В подальшому вона втекла до будинку та викликала працівників поліції. Працівниками поліції було винесено щодо ОСОБА_4 терміновий заборонний припис, однак він його не виконував.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ст.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильства» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають їхні батьки та діти; батьки (мати, батько) і дитина (діти); прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_1 .

Крім того, об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю. Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-8 КУпАП адміністративним правопорушенням є невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення Серія ВАД №478344 від 05.12.2025, Серія ВАД №989091 від 18.12.2025, Серія ВАД №478168 від 26.12.2025, Серія ВАД №989109 від 25.12.2025, Серія ВБА №211127 від 22.12.2025, Серія ВБА №211128 від 22.12.2025, Серія ВБА №211129 від 22.12.2025, Серія ВБА №211130 від 22.12.2025;

- рапортами працівників Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення;

- заявою ОСОБА_2 та його показами даними в судовому засіданні;

- заявами ОСОБА_3 , її письмовими поясненнями від 20.12.2025, 25.12.2025, та її показами даними в судовому засіданні;

- терміновим заборонним приписом від 18.12.2025, згідно якого ОСОБА_1 встановлено наступні заходи термінового заборонного припису стосовно постраждалої особи ОСОБА_3 : зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; строком на десять діб з 17 год 15 хв 18.12.2025 до 17 год 15 хв. 28.12.2025.

В даному випадку суд всебічно, повно, об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП, оскільки з досліджених судом доказів встановлено, що останній вчиняв умисні дії фізичного та психологічного характеру відносно потерпілих, а також останній будучи особою стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, не виконав його.

При цьому, ОСОБА_1 під час розгляду справи не надав суду жодного доказу на спростування обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, а відтак, суд відхиляє доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так як такі повністю спростовуються наведеними вище доказами, які не викликають жодного сумніву.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно правила ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень,враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП вважаю, що необхідно призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю правопорушень у виді громадських робіт, в межах санкції статей за якими кваліфіковано його дії.

Крім того, згідно із ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 6 ст. 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року, у випадках передбачених законодавством.

Зважаючи на вищевказане, з метою забезпечення комплексного підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам, беручи до уваги дані про особу правопорушника, викладені у Формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18.12.2025, з метою зміни його насильницької поведінки та формування нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своєю сім`єю, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, вважаю за необхідне одночасно направити ОСОБА_1 , в порядку ст. 39-1 КУпАП, на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі у розмірі 665 грн. 60 коп..

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, ч.2 ст.173-8 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ч.1 ст.173-2 КУпАП увиді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин;

за ч.2 ст.173-8 КУпАП у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665 (шістсот шістдесят п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який вчинив домашнє насильство, для проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, строком на 6 (шість) місяців.

Ходорівській міській раді Стрийського району Львівської області як суб`єкту, відповідальному за виконання програм для кривдників, організувати та забезпечити проходження ОСОБА_1 програми для кривдників, згідно порядку передбаченого Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка