Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/543/26
Категорія ст.485 МК України Доповідач Кузнецов Д. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Кузнецов Д.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костюкевич-Тарнавської О.В., представника Житомирської митниці Заліщука О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 січня 2026 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.485 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13 січня 2026 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення.

З постанови суду вбачається, що Житомирською митницею під час перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачами яких є суб`єкти, розташовані (зареєстровані) на території Житомирської області, встановлено наступне. Одним із таких отримувачів гуманітарної допомоги є Благодійний фонд «Територія життя» (вул. Басейна, буд. 6, м. Житомир, 10014, ).

З метою встановлення законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги, Житомирською митницею 26.04.2024 було направлено лист за вих. № 7.19-3/20-02/8.5/3231 до Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про сприяння в отриманні інформації від Благодійного фонду «Територія життя» (вул. Басейна, буд. 6, м. Житомир, 10014, ) щодо транспортних засобів, ввезених в Україну у якості гуманітарної допомоги, отримувачем яких є Благодійний фонд «Територія життя». 01.07.2024 Житомирською митницею отримано відповідь безпосередньо від Благодійного фонду «Територія життя» за вих. № 250624-01 від 25.06.2024 (вх. Житомирської митниці від 01.07.2024 № 6174/13-20) про надання інформації від Благодійного фонду «Територія життя» з долученням копій документів щодо використання та розподілу Благодійним фондом «Територія життя» транспортних засобів, ввезених в Україну в умовах воєнного стану у якості гуманітарної допомоги. В надісланих копіях документів, а саме актах приймання-передачі добровільної пожертви транспортних засобів, міститься інформація щодо передачі таких транспортних засобів військовим частинам та військовослужбовцям Збройних Сил України.

Так, зокрема, в акті приймання-передачі добровільної пожертви транспортного засобу від 10.11.2023 № 101123-1 зазначено, що Благодійний фонд «Територія життя» в особі голови правління ОСОБА_1 передав транспортний засіб марки «MITSUBISHI» модель «L200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 військовій частині НОМЕР_3 , а військова частина НОМЕР_3 в особі командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_2 прийняла такий транспортний засіб для виконання задач за призначенням, про що свідчать підписи обох сторін, а саме голови Благодійного фонду ОСОБА_3 та командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_2 , та печатки зазначених організацій.

Згідно інформації, що міститься у базі даних АСМО «Інспектор», встановлено, що зазначений транспортний засіб марки «MITSUBISHI» модель «L200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , бувший у використанні, 2001 року виготовлення, об`єм двигуна - 2477 cм3, тип двигуна - дизель було ввезено на митну територію України 29.10.2023 о 18 год. 31 хв. через міжнародний пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_4 та був оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України. Отримувачем зазначеного транспортного засобу у якості гуманітарної допомоги являється Благодійний фонд «Територія життя».

В ході проведення попередньої перевірки, з метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу, Житомирською митницею направлено запит у Львівську митницю за вихідним від 08.02.2024 № 7.19-3/7.19-20/7.4/1063 з проханням надати копії документів, на підставі яких транспортні засоби, отримувачем яких зазначено Благодійний фонд «Територія життя» (вул. Басейна, буд. 6, м. Житомир, 10014, ), ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги згаданого транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться у АСМО «Інспектор» та копіями документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 01.03.2024 № 7.4-1/20-03/7.19/6444. Так, згідно поданої громадянином ОСОБА_4 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 29.10.2023, яку ним підписано особисто, отримувачем товару, а саме транспортного засобу марки «MITSUBISHI» модель «L200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , зазначено Благодійний фонд «Територія життя» (). Також до митного оформлення громадянином України ОСОБА_4 було подано звернення Благодійного фонду «Територія життя» від 23.10.2023 вих. № 23.10.23- 1 щодо очікування такого транспортного засобу з метою передачі у якості гуманітарної допомоги Збройним Силам України для відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

З метою підтвердження або спростування отримання військовою частиною НОМЕР_3 цього транспортного засобу Житомирською митницею було направлено запит до військової частини НОМЕР_3 з доданням копій актів приймання-передачі добровільної пожертви, зокрема, акту від 10.11.2023 № 101123-1, за вих. від 10.10.2024 №7.19-3/20- 02/8.2/8231 про надання інформації щодо отримання зазначеного автомобіля військовою частиною НОМЕР_3 , на який 28.05.2025 Житомирською митницею отримано відповідь за вих. № 642/5430 від 13.03.2025, згідно якої військова частина НОМЕР_3 повідомляє, що згаданий автомобіль військова частина не отримувала та документи щодо його фактичної передачі відсутні.

На електронну адресу, директору Благодійного фонду «Територія життя» ОСОБА_1 , направлено виклик від 20.03.2025 за № 7.19-4/20-02/14/2366 про необхідність прибуття до митного органу для дачі пояснень з приводу обставин ввезення та фактичного отримувача транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , та надання копій документів стосовно цього автомобіля, але даний громадянин у визначений термін не прибув, а направив на адресу Житомирської митниці відповідь за вих. № 100425-11 від 10.04.2025, в якій не вказав дійсних обставин ввезення та фактичного отримувача зазначеного транспортного засобу, та не надав копій документів, що стосуються ввезення та передачі вказаного автомобіля.

Таким чином, на думку органу уповноваженого на складання протоколу, ОСОБА_1 , використав транспортний засіб марки «MITSUBISHI» модель «L200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , бувший у використанні, 2001 року виготовлення, об`єм двигуна - 2477 cм3, тип двигуна - дизель, ввезений на митну територію України в умовах воєнного стану у якості гуманітарної допомоги, стосовно якого при його ввезенні на митну територію України надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, що призвело до несплати митних платежів у сумі 163 105,37 грн.

Закриваючи провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, місцевий суд дійшов висновку, що транспортний засіб «MITSUBISHI» модель «L200», кузов НОМЕР_1 , був переданий військовим військової частини НОМЕР_3 для потреб оборони України для використання за призначенням та в подальшому знищений на полі бою, тобто ввезений на митну територію України в умовах воєнного стану у якості гуманітарної допомоги саме в тих цілях у зв`язку з якими було надано пільги при його ввезенні на митну територію України щодо сплати митних платежів.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, представник Житомирської митниці Кондратюк А.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті. Представник послався на обставини, які зазначені у протоколі про порушення митних правил та вказав про відсутність підстав, що виключають відповідальність ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Зазначив, що ОСОБА_1 , як керівник благодійної організації, використав транспортний засіб, який був ввезений на митну територію України в умовах воєнного стану у якості гуманітарної допомоги із сплатою пільгових митних платежів у інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, що призвело до несплати митних платежів у сумі 163 105,37 грн. Оскільки у справі відсутні докази використання ввезеного ОСОБА_1 автомобіля у відповідних цілях, зважаючи на інформацію військової частини НОМЕР_3 про відсутність у розпорядженні та на балансі вказаної військової частини ввезеного транспортного засобу, рішення суду першої інстанції представник митного органу вважає передчасним.

Заслухавши пояснення представника Житомирської митниці, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, а постанову суду без змін, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Усі питання щодо пропуску через митний кордон України товарів регулюються Митним кодексом України, затвердженим Законом України №4496-VІ від 13.03.2012, а також іншими нормативно - правовими актами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Отримувачі гуманітарної допомоги - юридичні особи, а також акредитовані представництва іноземних держав, міжнародних та іноземних гуманітарних організацій в Україні (без створення юридичної особи), визначені у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку отримувачами гуманітарної допомоги.

Набувачі гуманітарної допомоги - фізичні та юридичні особи, які потребують допомоги і яким вона безпосередньо надається. Набувачі гуманітарної допомоги із статусом юридичної особи визначаються відповідно до підпунктів «а», «б», «в», «г», «ґ», «д», «е», «є» пункту 5 цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком 1 (декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою) без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Такі товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу» визначено, що підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу. Склад адміністративного правопорушення, що визначений ст. 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей, а саме, неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, і наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене з умисною формою вини.

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно ст. 485 МК України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу (постанова Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі №569/8213/17).

Відповідно до ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 6 статті 264 МК України передбачено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом

Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо).

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0236/UA101000/2025 від 04 червня 2025 року, ОСОБА_1 здійснив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів на загальну суму 163 105,37 грн, шляхом використання товару транспортного засобу марки «MITSUBISHI» модель «L200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , щодо якого було надано пільги зі сплати митних платежів, в інших цілях, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Додатково судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Допитаний у судовому засіданні у районному суді ОСОБА_1 вказував, що Благодійний фонд «Територія життя» заснований у 2014 року для допомоги військовослужбовцям. На територію України ввезли близько 700 автомобілів, середній вік яких становив двадцять та більше років. Після ввезення транспортні засоби ремонтуються та передають на потреби ЗСУ.

Стосовно даного випадку зазначив, що маючи запит від військових вони шукали автомобіль, ремонтували та віддавали. Військова частина дуже часто не ставить на облік транспортні засоби, які були отримані, оскільки є обмеження по кількості транспортних засобів на підрозділ та військові підрозділи не поспішають ставити автомобілі на облік, оскільки вище командування можуть змінити призначення та ті військові, які в зоні бойових дій можуть не отримати необхідний автомобіль. Волонтер передав даний автомобіль військовому ОСОБА_5 , який його прийняв в м. Києві, на базі та перегнав в Курахово, при цьому акт підписано командиром бригади 0224 Заєць, в подальшому автомобіль було пошкоджено внаслідок бойових дій, фактично знищено, на підтвердження зазначених обставин є фото та відеодокази.

На думку митного органу вина ОСОБА_1 у порушенні ст. 485 МК України підтверджується зібраними у справі документами, зокрема листом військової частини НОМЕР_3 за вих. №642/5430 від 13 березня 2025 року, що транспортний засіб марки «MITSUBISHI» модель «L200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 до військової частини не надходив, документи, щодо фактичної передачі вказаного транспортного засобу відсутні.

З пояснень у суді першої інстанції свідка ОСОБА_6 судом встановлено, що останній є волонтером, співпрацює з фондом «Територія життя». Цей автомобіль він забрав після ремонту з м. Київ та повіз в Курахово військовим вч НОМЕР_3 . Зустрів його ОСОБА_7 . На фотознімках зафіксовано номер автомобіля, який співпадає з номером в протоколі. З автомобілем він привіз акти, передав разом з ним, там почалися обстріли та він поїхав. Акт був заповнений, підписаний благодійним фондом, потім вони переслали новою поштою.

Свідок ОСОБА_8 в суді першої інстанції пояснив, що в серпні 2024 року під час виконання бойових завдань автомобіль «MITSUBISHI L200», реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 , було знищено. Йому відомо, що даний автомобіль надійшов військовослужбовцям через фонд «Територія життя», автомобіль отримав він особисто, від іншої особи, ім`я якого не пам`ятає, був акт передачі та інші документи на автомобіль, які знищено разом з автомобілем. Цим транспортним засобом керував його побратим, який загинув. Автомобіль виїжджав на бойові завдання по потребі, ніхто не несе відповідальності за нього, користуються всі військовослужбовці у кого є така потреба.

Так, апеляційний суд погоджується із оцінкою суду першої інстанції, що автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «L200», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 ввезений на територію України та переданий безпосередньо діючому військовослужбовцю в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_8 в якості гуманітарної допомоги, тобто не встановлено заявлення суттєвих недостовірних відомостей про ввезений товар та використання його не за призначенням або отримання будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації.

На підтвердження заперечень ОСОБА_1 та показів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 до матеріалів справи долучені фотозвіти передачі військовим автомобіля, зазначеного у акті, відеозапис, на якому зафіксоване фізичне знищення вищевказаного транспортного засобу в зоні бойових дій.

Апеляційний суд за результатами перегляду постанови суду першої інстанції погоджується із висновком судді районного, що вказаний транспортний засіб ввезений на територію України та переданий безпосередньо діючому військовослужбовцю ОСОБА_8 в якості гуманітарної допомоги, що він особисто підтвердив в судовому засіданні, вказані обставини узгоджуються із зібраними у справі доказами, судом не встановлено заявлення суттєвих недостовірних відомостей про мету ввезеного товару та використання його не за призначенням або отримання будь-якої грошової, матеріальної чи інших видів компенсації, тобто використання імпортованого товару в інших цілях, ніж заявлено у відповідній декларації.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що вказаний автомобіль використовується у цивільному обороті або для потреб цивільного населення, тобто вказаний автомобіль на цивільний облік не реєструвався, що свідчить про його використання саме для військових цілей та захисту країни від збройної агресії.

Слід відзначити, що даний транспортний засіб 2001 року, бувший у використанні, та з високим ступенем вірогідності може свідчити про те, що вказаний автомобіль дійсно переданий в якості гуманітарної допомоги, замовлявся представниками військової частини, отриманий Благодійним фондом, який в свою чергу передав військовослужбовцю в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_8 .

Матеріали апеляційної скарги не містять нових доказів або посилання на докази щодо спростування вказаних обставин та невикористання вказаного транспортного засобу для військових цілей та захисту України від збройної агресії рф.

Додатково варто зазначити, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребували і потребують засобів пересування, а тому небайдужі громадяни іноземних держав, волонтери, благодійні організації з початку війни опікуються зазначеними питаннями, що є загальновідомим фактом. Крім того, в умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією Російської федерації проти України, військові оперативно потребували транспортних засобів підвищеної прохідності із доставкою їх одразу військовослужбовцям для виконання безпосередніх завдань, що пояснює недотримання певних формальностей правильної передачі транспортного засобу, підписання відповідного акту та постановки автомобіля на облік у військовій частині. Крім того у зв`язку із активними бойовими діями, особливо у перші роки агресії, такі транспортні засоби дуже швидко знищувались, ще до того, як їх брали на облік у відповідні частини.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у рішеннях Європейського суду з прав людини, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення поданої апеляційної скарги представника Житомирської митниці.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам Закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 січня 2026 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: