Справа № 703/8699/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ст.124 КУпАП,

встановив:

29 грудня 2025 року до Смілянського міськрайонного суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл справи між суддями від 29 грудня 2025 року справу передано на розгляд судді Прилуцькому В.О.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД ЕПР1 № 546889 від 21 грудня 2025 року ОСОБА_1 о 13 год. 20 хв. 21 грудня 2025 року в с. Балаклея на автодорозі Н01 193 км. керуючи автомобілем Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_2 під час виникнення перешкоди, а саме собаки, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу в наслідок чого здійснив на собаку. Яка вибігла на проїзну частину з права на ліво по ходу руху автомобіля. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у правопорушенні передбаченому ст. 124 КУпАП не визнав, просив суд закрити справу. Пояснив, що він дійсно за вказаних у протоколі обставин керував автомобілем зі швидкістю близько 50 км/год, що відповідало дозволеному швидкісному режиму та дорожній обстановці на ділянці дороги п якій він рухався. Попереду нього в попутному напрямку рухався інший транспортний засіб, безпечної швидкості до якого він дотримався. Під час руху він помітив собаку, яка перебувала на узбіччі дороги. З метою запобігання можливій небезпеці він почав зменшувати швидкість. Коли він наблизився до місця перебування тварини на відстані приблизно 3-5 метрів, собака раптово та несподівано вибігла безпосередньо на проїзну частину в напрямку його транспортного засобу. В зв`язку з надзвичайно малою дистанцією до тварини та наявністю транспортного засобу, що рухався зустрічною смугою, я не мав технічної можливості здійснити маневр для уникнення наїзду без створення загрози дорожньо транспортної пригоди з більш тяжкими наслідками. Єдиною можливою дією з його боку могло бути лише екстрене гальмування, яке він і застосував. Однак вказав на те, що не зважаючи на застосоване екстрене гальмування уникнути наїзду на собаку він так і не зміг. Вважає, що в даній ситуації він діяв у відповідності до вимог ПДР та вжив всіх можливих заходів для запобігання ДТП.

На запитання судді ОСОБА_1 пояснив, що він рухався в по трасі в межах населеного пункту с. Балаклея, Черкаського району, Черкаської області із малою швидкістю та бачив собаку, яка сиділа на узбіччі дороги. Вказав, що він хоч і застосував екстрене гальмування, однак не зміг уникнути зіткнення із собакою, яка вибігла на дорогу, в наслідок чого тварина потрапила під колеса автомобіля та померла на місці ДТП. Пояснив що його транспортний засіб зазнав пошкоджень та оскільки автомобіль застрахований то він викликав працівників поліції щоб зафіксувати факт пошкодження його транспортного засобу.

Суд зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 251 КУпАП).

Зі схеми місця ДТП від 21 грудня 2025 року, складеної за участю ОСОБА_1 вбачається, що останній був безпосереднім учасником ДТП, визначено місце скоєння наїзду на тварину, за достатніх умов видимості; вказану схему підписано ОСОБА_1 без застережень та зауважень.

З огляду на зазначене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

З огляду на ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху, відповідно, Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п.12.3 ПДР України, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Судом, з пояснень ОСОБА_1 , а також з матеріалів справи достовірно встановлено, що 21 грудня 2025 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на тварину (собаку), чим порушив п. 12.3. б «Правил дорожнього руху України» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_2 не ставиться у вину ані перевищення встановленої швидкості в межах населеного пункту, ані жорстоке поводження з твариною, однак, за конкретних обставин наявні підстави вважати, що відсутність правосвідомості водія, а також його неуважність, спричинили у даних умовах наїзд ОСОБА_1 на тварину, внаслідок чого остання загинула.

Водночас, судом не приймаються до уваги доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки останні є неспроможними та такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Суддею при винесенні постанови враховуються також положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до загальних положень ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

При обрані міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, тому суд вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, в межах санкції ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу.

Підстав для застосування ст.22 КУпАП в даному випадку не вбачаю.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Таким чином із ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 124, ст. 283-284 КУпАП України, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ст.124 КУпАП винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ст.124 КУпАП на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню з ОСОБА_1 у примусовому порядку у подвійному розмірі в сумі 1700 грн., відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: В. О. Прилуцький