Справа № 127/739/26
Провадження № 3/127/169/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 557979 від 03.01.2026 року: «02.01.2026 о 18:00 год у місті Вінниця, вулиця Київська, 29, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 , скоїла дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснила наїзд на транспортний засіб Ford Puma д.н.з. НОМЕР_3 , що стояв припаркований на узбіччі, після чого залишила місце ДТП, чим порушила п.2.10 (а) ПДР».

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, не заперечувала свою причетність до ДТП, однак, щодо залишення нею місця ДТП пояснила, що не відчула зіткнення, тому і поїхала додому. Приїхавши у двір будинку та оглянувши автомобіль, зрозуміла, що стала учасником ДТП, тому повернулась до ЖК «Набережний квартал». Не дочекавшись власника автомобіля, залишила свій номер телефону. Наступного дня власник автомобіля зателефонував. Пошкодження транспортного засобу Ford Puma д.н.з. НОМЕР_3 не значні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію схеми місця ДТП, копії письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , копію рапорту поліцейського та копію протоколу про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 557971 від 03.01.2026 рокуза ст. 124 КУпАП, 02.01.2026 о 18:00 год у місті Вінниця, вулиця Київська, 29, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 , під час об`їзду перешкоди у вигляді транспортного засобу Ford Puma НОМЕР_3 , який був припаркований на узбіччі, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла із ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила п. 13.1 та 13.3 ПДР.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вище вказана норма пов`язує настання відповідальності із порушенням конкретних Правил дорожнього руху. Вимога про зупинку передбачена п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю умисної форми вини.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи вбачається, що остання, приїхавши у свій двір, обдивившись бус, побачила невелике пошкодження та зрозуміла, що когось зачепила, після чого повернулась до магазину. На лівому передньому крилі автомобіля Форд, перед яким припаркувалась ОСОБА_1 побачила подряпину, намагалась дочекатись власника, стукала по колесу ногою, власник не з`явився, тому залишила записку із номером телефону. Власник зателефонував на наступний день.

З пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що вона дійсно не мала умислу залишати місце дорожньо-транспортної пригоди, так як вона не помітила, що стала учасником ДТП. Пошкодження виявилось незначним (лакофарбове покриття), тому вона об`єктивно могла не помітити факт вчинення ДТП.

Крім того, із пояснень ОСОБА_2 , що містяться в матеріалах справи вбачається, що останній 03.01.2026, підійшовши до свого автомобіля, побачив на лобовому склі записку «Зачепила ваше авто» з номером мобільного телефону.

З матеріалів справи, зокрема, схеми місця ДТП та письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, пошкодження передньої лівої частини автомобіля. Характер незначних пошкоджень, а саме: пошкодження лише лако-фарбового покриття, дають суду підстави для обґрунтованих сумнівів в тому, що водій транспортного засобу Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 усвідомлювала свою причетність до ДТП.

З усього вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не усвідомлювала свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, тобто в неї не було умислу на залишення місця ДТП.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вказане суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі необхідно закрити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 122-4, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: