Справа № 697/2970/25
Провадження № 3/697/11/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2025 о 11 год. 55 хв. у м. Канів по трасі Р-09 водій автомобіля Fiat Panda н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 під час зустрічного роз`їзду автомобіля Toyota Camry н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив п.13.3 ПДР порушення правил зустрічного роз`їзду.

Також, 09.11.2025 о 11 год. 55 хв. у м. Канів по трасі Р-09 водій автомобіля Fiat Panda н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , скоївши дорожньо-транспорну пригоду, а саме здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Camry н.з. НОМЕР_3 , після чого місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10 а ПДР.

Оскільки справи одночасно розглядаються одним і тим же органом суддя дійшов висновку про об`єднання справ про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер №697/2970/25, провадження №3/697/11/2026.

Судове засідання відкладалося неодноразово у зв`язку з клопотаннями захисника Хорошун О.В. про ознайомлення з матеріалами справи, наданням доказів та зайнятістю в інших судових засіданнях.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси захисника Хорошун О.В.

Захисник Хорошун О.В. в судове засідання не з`явилася, подала повторно клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП до таких не відносяться, ОСОБА_1 та його захиснику було відомо як про складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і про судові засідання, які за клопотанням захисника неодноразово відкладалися, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи без ОСОБА_1 та його захисника. Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи обізнаним про складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього та повідомленим про розгляд справи в Канівському міськрайонному суді, він не з`явився, не повідомив причини своєї неявки, розглядом справи щодо нього не цікавиться. Захисник мала достатньо часу для підготовки до захисту, в тому числі, маючи можливість подати письмові пояснення щодо обставин справи та правової позиції, подала 16.12.2025 додаткові докази.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Необхідно зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та подання захисником неодноразових клопотань про відкладення розгляду справи є способом уникнути відповідальності ОСОБА_1 через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, які спливають 08.02.2026. При цьому перешкоди у розгляді справи без участі ОСОБА_1 та його захисника, які належним чином повідомлені про розгляд справи, відсутні.

Представник іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , якого суд визнає потерпілим у цій справі адвокат Бовшик М.Ю., у судовому засіданні пояснив, що внаслідок ДТП транспортні засоби обох учасників отримали механічні пошкодження, проте акту огляду автомобілів немає. ОСОБА_1 після ДТП не зупинив свій автомобіль, тому ОСОБА_2 на своєму автомобілі його наздогнав, не маючи умислу на залишення місця ДТП. Наразі встановити, хто винен у скоєнні ДТП неможливо, на схемі ДТП не визначено місце зіткнення транспортних засобів, інших вихідних даних немає, тому справи в цій частині необхідно закрити. Проте ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, так як залишив місце ДТП.

Суддя, вислухавши представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Бовшика М.Ю. дослідивши в судовому засіданні докази, встановив наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 09.11.2025 о 11 год. 55 хв. у м. Канів по трасі Р-09 водій автомобіля Fiat Panda н.з. НОМЕР_2 , під час зустрічного роз`їзду із автомобілем Toyota Camry н.з. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення транспортних засобів, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином підтверджується порушення ОСОБА_1 п.13.3, п.2.10 а ПДР та вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у інкримінованих йому правопорушеннях підтверджується зібраними по справі доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 507999 від 09.11.2025;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 508007 від 09.11.2025;

- даними рапорту від 09.11.2025;

-схемою місця ДТП, де вказані пошкодження транспортних засобів після ДТП, яка підписана її учасниками. При цьому заперечень щодо факту ДТП за їх участю, встановлених механічних пошкоджень транспортних засобів внаслідок ДТП жоден з учасників не висловив;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який не заперечив залишення ним місця ДТП;

Натомість доводи ОСОБА_1 про скоєння ДТП лише з вини ОСОБА_2 суд відхиляє, оскільки вважає їх спрямованими на уникнення відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху, так як його подальша поведінка а саме залишення місця ДТП, свідчить про спробу спотворити обставини справи.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Хорошун О.В. надані додаткові матеріали довідку про дорожньо-транспортну пригоду, яка містить дані про місце та обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , порушення ними п.13.1 ПДР, механічні пошкодження транспортних засобів; відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників поліції, які здійснювали оформлення ДТП, що підтверджують факт ДТП за участю транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про законність дій працівників поліції при встановленні обставин ДТП за умови залишення обома водіями місця дорожньо-транспортної пригоди.

Суддя зазначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, крім протоколів, схеми дорожньо-транспортної пригоди є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не є обгрунтованими доводи представника потерпілого про необхідність закриття провадження стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та одночасне притягнення його за ст. 122-4 КУпАП, оскільки його винуватість доведена у вчиненні обох адміністративних правопорушень на підставі наявних у справі доказів у їх сукупності.

При цьому досліджені судом докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Клопотання захисника про відкладення розгляду справи, яке заявлене після неодноразового відкладення розгляду справи та наприкінці спливу строку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП, суд розцінює як спробу затягування розгляду справи з метою спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а тому задоволенню не підлягає.

Окрім того, наявні у справі матеріали справи є достатніми для встановлення дійсних обставин справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Строк притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчинених правопорушень, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 ( вісімсот п`ятдесят) грн;

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) грн.

При цьому на підставі статті 36 КУпАП шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) грн.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності необхідно покласти сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 124, ст.279, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення №697/2971/25 та №697/2970/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, КУпАП, в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер №697/2970/25, провадження №3/697/11/2026.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та призначити стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 ( вісімсот п`ятдесят) гривень;

-за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі статті 36 КУпАП шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) грн.

Розрахункові рахунки для сплати штрафу (по справах про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху): , одержувач: ГУК у Черкаській області 21081300, розрахунковий рахунок: UA0023001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання стягнути з ОСОБА_1 , подвійний розмір штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Л. О. Колісник