Справа № 298/1481/25
Номер провадження 3/298/947/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луг, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого мостовиком тунельником на ПЧ-16, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

1 листопада 2025 року о 18 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 умисно вчинив домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_1 психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся. Про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_2 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від ОСОБА_2 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 173-2 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомила, що з ОСОБА_2 вони є колишнім подружжям та проживають за однією адресою в домогосподарстві. Колишній чоловік ОСОБА_2 систематично вживає спиртні напої та свариться з нею. Після смерті сина, який загинув на війні, інколи навіть знає вчиняти фізичне насильство. Того вечора, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 почав ламати двері в будинок та сваритися з нею, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. Такі ситуації відбуваються систематично, колишній чоловік вживає алкоголь щовечора після роботи і влаштовує з нею сварки, погрожує їй, коли був живим син, то він її захищав від таких дій.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, дії останнього за вказаною частиною статті 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, кваліфіковані вірно.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №694011 від 1 листопада 2025 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містить відомості про відмову ОСОБА_2 від ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірнику протоколу;

- рапортом інспектора відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатської області Фетько-Долгірєва Д.В., від 01.11.2025, згідно якого 01.11.2025 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №4148 від 01.11.2025, як домашнє насильство, а саме: 01.11.2025 о 18.30 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що цього ж дня о 18.32 за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця повідомила, що її колишній чоловік влаштував сварку з нею та погрожує їй. Заявник: ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 01.11.2025, в яких він вказує, що 01.11.25 хотів піти помитись, а співмешканка його не пускала до будинку, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, випив 300 гр горілки, розізлився і почав викрикувати нецензурну лайку, погрожував фізичною розправою;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 01.11.2025, в яких вона зазначила, що її батько ОСОБА_2 в алкогольному сп`янінні ображав її маму ОСОБА_1 , погрожував нецензурною лайкою та фізичною розправою;

- фотокопіями документів, а саме: паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_2 , паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, обставини справи, характеризуючі особу порушника дані, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді громадських робіт, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним протиправних дій в подальшому.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст.17 КУпАП України, у даній справі не встановлено, передбачені ст.38 КУпАП України строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 є вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно вимог ст.ст.33, 34 КУпАП при накладенні на ОСОБА_2 стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд при обранні виду та розміру стягнення враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення, характер скоєного проступку, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинене, з огляду на особу ОСОБА_2 , враховуючи відсутність даних, щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_2 , те, що останній є особою працездатного віку, з урахуванням ступеня провини винної особи та її майнового стану, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді громадських робіт на строк 30 годин.

На переконання суду, таке стягнення буде достатнім для виправлення ОСОБА_2 і відповідатиме визначеній ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_2 слід стягнути в даній справі судовий збір в сумі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 173-2, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету 22030106.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.