Провадження № 33/824/477/2026 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Юрченка Ю.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн.;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

згідно з ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.08.2025 о 00:34 в м. Києві на вул. Осіння, 9, керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу, подану світловим червоно-синім проблисковим маячком та звуковим спецсигналом, чим порушив п. 2.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 27.08.2025 о 00:34 в м. Києві на вул. Осіння, 9, керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав про незаконність оскаржуваної постанови, яка ухвалена з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом не було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані всі обставини справи, адже суд не надав належну оцінку відеозапису, з якого не вбачається, що він допустив порушення ПДР, які б були підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності. Вказав, що правовою підставою для складання протоколу за ст. 130 КУпАП є встановлення поліцейським факту керування транспортним засобом, однак з наявного відеоматеріалу факт керування ним транспортним засобом не підтверджується і як вбачається з відеозапису, на запитання працівника поліції чи керував він транспортним засобом ним надано чітку відповідь, що не керував. Отже, апелянт вважає, що протокол містить надумані обставини щодо факту керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тоді як в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП також спростовується. Відтак просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити; свідка ОСОБА_2 ,

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність події правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у їх вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення, у тому числі, на підставі ст. 36 КУпАП.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вимоги п. 2.4 ПДР, оскільки не виконав вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкцій ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33, 36 КУпАП. З вказаним видом та розміром остаточного адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчинених правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки.

Доводи апеляційної скарги про відсутність на відеозаписі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є безпідставними. Так, з відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 за допомогою проблискових маячків та звукової сигналізації та подальше його переслідування у зв`язку з втечею. Крім того, з відео також вбачається, що транспортний засіб «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 був покинутий на паркувальному майданчику з відчиненими дверима, після чого, неподалік від авто було затримано ОСОБА_1 . В ході надання пояснень, ОСОБА_1 вказав працівникам поліції про те, що дійсно вживав алкогольні напої, однак заперечував керування ним транспортним засобом, спочатку вказуючи, що автомобілем керував чоловік на ім`я ОСОБА_3 , що вони тільки познайомились і той попросив покататись. Пізніше, надаючи пояснення сказав що це був чоловік на ім`я ОСОБА_4 , який є його сусідом. Крім того надаючи пояснення працівникам поліції ОСОБА_1 постійно вказував різну інформацію з приводу того, що він взагалі не іхав на автомобілі, а лише ішов до магазину, який знаходиться поруч з його будинком, потім вказував що попросив сусіда його забрати. Також суд звертає увагу на те, що під час огляду працівниками поліції особистих речей ОСОБА_1 , у останнього було виявлено посвідчення водія та документи на автомобіль «Hyundai Sonata». Отже пояснення ОСОБА_1 є непослідовними, суперечливими та не приймаються судом до уваги, оскільки, на думку суду, є способом уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5 , який був допитаний судом апеляційної інстанції з приводу того, що за кермом автомобіля перебував саме він, оскільки покази свідка не збігаються з подіями, які були зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери поліцейських. Суд вважає, що свідком ОСОБА_5 були надані неправдиві показання з приводу обставин справи та розцінює ці показання як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування того факту, що ОСОБА_1 на момент зупинки його працівниками поліції перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька