Справа № 279/22/26 провадження №3/279/107/26
П О С Т А Н О В А

27 січня 2026 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 25.12.2025 року о 20:06 год. в м.Коростень, вулиця Василя Стуса, (Сакко і Ванцетті) 78, керував транспортним засобом ВАЗ 1300 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, уповільненість мови та ходи. У встановленому законом порядку водію запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Терещенко І.Ю. подала клопотання про закриття адміністративного правадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в якому вказала, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №550581 від 25.12.2025 вбачається, що 25.12.2025 об 20 год. 41 хв. по вул.Василя Стуса, 78 в м.Коростень, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 1300 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, сповільненість мови та ходи. У встановленому законом порядку водію запропоновано пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи №279/22/26 окрім протоколу про адміністративне правопорушення містяться письмові докази, а саме: розписка від 25.12.2025 про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП; заява на отримання судових повісток, повідомлень; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 25.12.2025, розписка про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАп (а.с.4-7). У всіх вищеперерахованих письмових доказах значиться про те, що водій ОСОБА_1 від підпису відмовився.

З відеозапису фіксації обставин події вбачається, що водію ОСОБА_1 взагалі не пропонувалось підписати вищеперераховані документи, жодних відмов водія під підписання саме цих паперів, не зафіксовано.

Отже, вказані докази не можуть бути визнані належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «позарозумним сумнівом» і які свідчать про беззастережну винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до відеозапису фіксації обставин події вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 складався у його відсутність. Працівниками поліції не роз`яснено водію ОСОБА_1 суть інкримінованого йому правопорушення (тобто конкретний опис дій особи, які порушили закон або норму закону, яка була порушена), лише було повідомлено останнього про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, працівниками поліції були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП.

З долученого до матеріалів справи відеозапису (а.с.11) вбачається, що водію ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння не надавалось, до медичного закладу останній не доставлявся, біологічний матеріал у водія не відбирався, лабораторні дослідження не проводились, діагноз належним та допустимим шляхом не встановлювався.

Зазначення інспектором Коростенського РУП в Житомирській області, капітаном поліції Козачук В.М. у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 550581 від 25.12.2025 про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння є лише припущенням. Вказані у протоколі такі ознаки наркотичного сп`яніння, як звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, сповільненість мови та ходи взагалі не підтверджені відеозаписом.

За таких обставин, захист приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом.

Крім того, сторона захисту звертає увагу суду на те, що відповідно до змісту статті ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст.35).

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено допустимими доказами факт порушення водієм ОСОБА_1 будь-яких положень Правил дорожнього руху, які б, відповідно до вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням. Відеозапис починається зі спілкування працівників поліції з водієм та огляду транспортного засобу. На відео не зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 саме таких Правил дорожнього руху, які б давали працівникам поліції право на його зупинку (не включено поворотник, не освітлено номерний знак, водій та пасажир не пристебнуті ременями безпеки).

Отже, враховуючи те, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів по-перше підстав для зупинки транспортного засобу водія ОСОБА_1 , а по-друге вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, просить провадження по справі закрити.

Розглянувши наявні у справі докази, судом встановлено наступне:

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

На долученому до протоколу відеозаписі від 25.12.2025 року зафіксовано, що працівник поліції перевіряє документи, встановлює особу водія, яким є ОСОБА_1 .. Працівник поліції зазначає, за що попередньо ОСОБА_1 притягувався до відповідальності. Також працівник поліції запитує, чи є у водія заборонені речі, зброя, вибухівка. ОСОБА_1 повідомив, що нічого не має. Працівник поліції починає поверхневий огляд пасажира та водія, ОСОБА_1 при цьому говорить, що вони дорослі чоловіки і для чого їм ці неприємності. Також ОСОБА_1 робить зауваження, чому поліцейський не представився, коли їх зупинили, працівник поліції представляється. ОСОБА_1 запитує, що таке могло статися, що їх перевіряють, сам уточнює, мабуть щось же ж сталось?. Далі працівник поліції здійснює огляд автомобіля. Після проведених оглядів працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що ним вчинено адміністративні правопорушення, а саме він керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки, не мав при собі діючого полісу обов`язкового страхування, роз`яснює його права. ОСОБА_1 просить показати фіксацію порушення, висловлюючи свою незгоду. Працівник поліції повідомив, що зараз покаже відеофіксацію та для встановлення/визначення стану наркотичного сп`яніння запропонував у встановленому законом порядку пройти огляд у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 запитав: "нащо воно мені?". Працівник поліції повідомив, що для визначення стану сп`яніння, оскільки у ОСОБА_1 поведінка, яка не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, на що останній відповів, що у нього був другий інфаркт. Працівник поліції запитує, чи буде той проходити освідування в найближчому закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 запитує: "навіщо?". На повторну пропозицію пройти освідування, ОСОБА_1 запитує: "а сенс у чому?". На уточнення ОСОБА_1 , чи його працівники поліції доставлять туди й назад, на проведення освідування погодився, але висловив пропозицію поставити своє авто, на що працівник поліції відповів, що пасажир буде чекати на місці. ОСОБА_1 повідомив, що вони втрачають час та він не поїде на огляд. Працівник поліції повідомив, що буде проведено розгляд справи за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України. Роз`яснює права, запитує, чи буде отримувати копії матеріалів, ОСОБА_1 відповів, що нічого не отримуватиме, що ін нічого не порушив. Далі зафіксовано складання адміністративних матеріалів працівниками поліції в службовому авто, ОСОБА_1 в цей час знаходиться на вулиці біля свого авто. При цьому, ОСОБА_1 під час складання матеріалів підходив до працівників поліції та просив надати відеодоказ його порушення, який в подальшому йому було надано для огляду. ОСОБА_1 висловлював свою незгоду, вказував, що такого порушення не було. Далі зафіксовано складання матеріалів в службовому автомобілі, ОСОБА_1 знаходився на вулиці, періодично підходив та запитував чи довго ще, оскільки потрібно швидко завезти онуці ліки. Після складання адміністративних матерілів, ОСОБА_1 запрошено до службового авто працівників поліції. На запитання працівника поліції , чи буде отримувати матеріали, ОСОБА_1 відповів, що не буде, підписи ставити не буде. Працівник поліції зачитує зміст постанови про накладення адміністративного стягнення та протоколу про адміністративне правопорушення. Після того, як працівник поліції озвучив, що у ОСОБА_1 тимчасово до постанови суду вилучається водійське посвідчення, він почав обурюватись та висловлювати свою незгоду та повідомив, що якщо вони хочуть, поїде на освідування. ОСОБА_1 повідомляв, що в стані сп`яніння не знаходиться, пропонував поїхати на освідування, працівник поліції повідомив, що йому пропонували пройти освідування та вже складені матеріали. ОСОБА_1 знову повідомив, що переніс два інфаркти, що він не наркоман, поїде на освідування, просив поїхати на освідування, висловився, що не відмовляється від нього. Працівники поліції повідомили, що він відмовився. Він знову повторив, що не відмовляється. Просив віддати права, згоден ставити підписи, повідомляв що він не наркоман і не п`яниця.

Отже, зміст вищевказаного відеозапису свідчить про те, що пропозиція пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння не була викликана наявністю у водія видимих та об`єктивних ознак, які б свідчили про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, пропозиція пройти освідування не була викликана обгрунтованою підозрою у перебуванні особи у стані сп`яніння. Поліцейський фактично констатував необхідність проходження освідування без наявних для того підстав.

З відеозапису вбачається, що порушення водієм Правил дорожнього руху, які б давали працівникам поліції право на його зупинку, не зафіксовано, ОСОБА_1 за минуванням значного часу після щупинення транспортного засобу та спілкування з водієм ознаки сп`яніння не називали, лише після висловлення незгоди на складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення працівник поліції повідомив про наявність ознак наркотичного сп`яніння. При цьому водій поводив себе адекватно, ознак сп`яніння не проявляв, його зіниці жодним чином не оглядались, подія відбувалась у вечірній час, а працівник поліції знаходився на достатній відстані від особи. Коли ОСОБА_1 зрозумів, що працівники поліції вилучають до винесення постанови судом водійське посвідчення, неодноразово наголошував про готовність проходження освідування, адміністративні матеріали складені працівниками поліції у службовому автомобілі поки той чекав на вулиці.

Указане свідчить про те, що будь-яких обставин, які давали б підстави для підозри ОСОБА_1 у перебуванні в стані сп`яніння та відповідно і обгрунтовувало необхідність проходження ним відповіданого освідування, не існувало, тому пропозиція пройти таке освідування була безпідставною.

За таких обставин, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП, неможливий.

Інших доказів для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП не надано. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

При цьому, суд не має виконувати функцію обвинувача в справі (рішення ЄСПЛ в справах "Карелін проти Росії", "Михайлова проти України").

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Волкова Н.Я.