КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 178/2850/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області Берелет В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ГУ ДПС у Дніпропетрорвській області ДПС України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого фізичною-особою підприємцем, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

За ч.1 ст.155-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

04.11.2025 року о 16 год. 56 хв. в магазині розташованому за адресою АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 порушив п.1,11 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та/або програмного реєстратора розрахункових операцій без видачи відповідних розрахункових документів встановленої форми на суму 95,00 грн., чим порушено програмування в касовому апараті коду згідно з УКТЗЕД для підакцизної групи товарів.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи, в установленому законом порядку сповіщений.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Причетність ОСОБА_1 до скоєного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161. Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), зокрема протоколом про адміністративне правопорушення № 1788 від 04.11.2025 р., який складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.155-1, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 665,60 грн. судового збору на користь держави.

Протягом 10 днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена через Криничанський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. В. Берелет