П О С Т А Н О В А

Іменем України

28.01.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Чорний І.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

30.09.2025 о 17:23, м. Львів, вул. Кульпарківська навпр. буд. будучи посадовою відповідальною особою, а саме, начальник району контактної мережі, порушила правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, інших дорожніх споруд, не вжила заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, не прийняла своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, а саме, допустила утримання контактних і кабельних мереж тролейбусних ліній у неналежному стані, що призвело до падіння їх елементів на транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило його механічні пошкодження та отримання матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 5.10 ДСТУ 3587-2022, п.1.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена ч. 4 ст. 140 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення щодо події.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, у якій просив ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні даного правопорушення, у зв`язку завданням його автомобілю механічних пошкоджень, а йому матеріальних збитків.

Статтею ч.1 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Статтею ч.4 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху передбачено, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , містять склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, що підтверджується дослідженими в ході розгляду справи протоколом про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 499341 від 31.10.2025, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 30.09.2025, схемою місця ДТП від 30.09.2025 на якій зображено розташування транспортного засобу у момент ДТП, вимогою (приписом) 31.10.2025 №1050, поясненнями ОСОБА_1 , Посадовою інструкцією начальника району контактної мережі ЛКП «Львівелектротранс», долученими фотографіями з місця події.

Згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до приписів ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з примітки до статті 22 КУпАП, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Чинний закон про адміністративну відповідальність не містить у собі визначення поняття малозначності, а також не розкриває основних його ознак.

Відтак слід дійти висновку, поняття малозначності має оціночний характер, його зміст визначається, шляхом надання правозастосовним органом (судом) оцінки усім конкретним обставинам справи.

Виходячи із загальної сутності ознак малозначності у справах про адміністративні правопорушення, слід дійти висновку, що малозначними є лише (тільки) ті адміністративні правопорушення, які не становлять великої (значної) суспільної шкоди, а також унаслідок їх заподіяння, не відбувається спричинення збитків державним та/або суспільним інтересам, чи то громадян, в залежності від характеру правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також те, що внаслідок вчинення нею адміністративного правопорушення не було заподіяно істотної шкоди державним, приватним та суспільним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, а також те, що суддею не встановлено жодних даних про його притягнення до адміністративної відповідальності раніше за вчинення аналогічних правопорушень, керуючись принципом індивідуального визначення покарання, вважаю, що на підставі ст.22 КУпАП слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4ст. 140 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу провадженням закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 33, 268, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4ст. 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140Кодексу України про адміністративне правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Я. Чорний