Провадження № 33/801/141/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участю представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Саушкіна Володимира Вікторовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Не погодившись із вказаною постановою, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та визнати ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У скарзі зазначає, що він є власником транспортного засобу марки Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , яким 29 травня 2025 року керував водій ОСОБА_3 , і який було пошкоджено внаслідок наїзду на нього тролейбусу марки Богдан Т70117, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. Таким чином у розумінні ч. 1 ст. 269 КУпАП він є потерпілим, оскільки його майну заподіяно майнову шкоду. Участі у справі він не приймав, оскільки судом не викликався, як і не викликався до суду ОСОБА_3 .. Судом першої інстанції неправильно оцінено обставини, зображені на відеозаписі з реєстратора, установленого в тролейбусі. Саме автомобіль марки Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у нерухомому стані, а рух розпочав тролейбус, водій якого не дотримався безпечної дистанції. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2025 року у справі №127/17221/25 провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також до апеляційної скарги ОСОБА_1 додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що оскільки він є потерпілим, тому мав бути залучений до участі у справі. Однак, він не був залучений як потерпілий і не викликався в судове засідання. Також у судовому засіданні не приймав участі і ОСОБА_3 , який з його дозволу 29 травня 2025 року керував належним йому транспортним засобом. Він вчасно звернувся до страховика із заявою про страхову виплату, надавши йому копію постанови у справі №127/17221/25 відносно ОСОБА_3 , однак страховик 12 січня 2026 року зажадав від нього копію постанови суду щодо іншого учасника справи - ОСОБА_2 .. Тому 14 січня 2026 року він звернувся за правовою допомогою до адвоката і 20 січня 2026 року адвокатом було отримано копію оскаржуваної постанови у даній справі. За таких обставин він не знав і не міг знати про винесення постанови у даній справі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Вінницьким міським судом Вінницької області винесено 17 червня 2025 року (а.с.10-11).

Внаслідок ДТП, яке мало місце 29 травня 2025 року за участю тролейбуса марки Богдан Т70117, реєстраційний номер 0025, під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу марки Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Власником транспортного засобу марки Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та про що містяться відомості у схемі ДТП (а.с.3,26).

За змістом ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 у судове засідання, як потерпілі у даній справі, не викликалися. Копія оскаржуваної постанови суду їм не надсилалася.

14 січня 2026 року від адвоката Саушкіна В.В., як представника ОСОБА_1 , надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови.

З матеріалами справи адвокат Саушкін В.В. ознайомився 20 січня 2026 року та у цей же день отримав копію постанови у цій справі (а.с.13-14).

21 січня 2026 року ОСОБА_1 через свого адвоката звернувся до суду із апеляційною скаргою на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2025 року.

Оскільки ОСОБА_1 не було відомо про розгляд даної справи, а оскаржувана постанова впливає на його права, беручи до уваги, що матеріали справи не містять доказів того, що він раніше отримував копію оскаржуваної постанови і подав апеляційну скаргу на другий день з моменту ознайомлення представника з матеріалами справи, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань не подав, а відтак в силу ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката Саушкіна В.В., який підтримав апеляційну скаргу з зазначених у ній підстав, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345282, складеного поліцейським 2 взводу 4 роти 1 БУПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Мельничук В.А., 29 травня 2025 року о 15 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Київській, 50, водій ОСОБА_2 , керуючи тролейбусом з реєстровим номером 025, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Renault Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався попереду, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП (а.с.1).

У п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, зазначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП, яка сталася 29 травня 2025 року в м. Вінниця по Київська, 50. На вказаній схемі зображено: ділянку дороги, на якій сталась ДТП; транспортні засоби, причетні до ДТП, та координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; координати місця зіткнення; розташування дорожньої розмітки; описано отримані транспортними засобами пошкодження (а.с.3).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , 29 травня 2025 року о 15 год. 33 хв. він рухався по вул. Київській в напрямку КП «Водоканал» і на перехресті вулиць Київська-Громова зупинився на червоний сигнал світлофора. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, автомобіль Рено смикнувся вперед, після чого покотився назад У час зіткнення він рух не розпочав, стояв на місці (а.с.5).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , він рухався по вул. Київській у сторону виїзду з міста (водоканал) на світлофорі поблизу буд. 50 за кермом авто Рено Мастер НОМЕР_1 . На світлофорі почав рух, авто заглохло. Він перезапустив двигун, після чого почув удар авто ззаду. Позаду нього в смузі рухався тролейбус. Після удару ним була увімкнена аварійна стоянка. Водій тролейбуса викликав патруль поліції (а.с.4).

Під час розгляду справи ОСОБА_2 було надано суду запис з реєстратора, установленому в керованому ним тролейбусі.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, в тому числі і відео, надане ОСОБА_2 , дійшов висновку, що об`єктивними даними не підтверджена винуватість ОСОБА_2 у недотриманні приписів пункту 13.1 ПДР, оскільки на момент зіткнення транспортних засобів керований ним транспортний засіб перебував у нерухомому стані. Тому суд вважав, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, у зв`язку з чим закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції поверхнево дослідив зміст наданого ОСОБА_2 відеозапису та не проаналізував зафіксовані на ньому обставини на відповідність їх наданим ОСОБА_2 у судовому засіданні поясненням.

Дослідивши наданий ОСОБА_2 відеозапис апеляційним судом встановлено наступне.

Так, на відео відображено, як водій тролейбуса майже впритул під`їхав до транспортного засобу марки Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився на червоний сигнал світлофора, і тролейбус зупинився за ним. У подальшому, при включені зеленого сигналу світлофора тролейбус почав плавний рух вперед. Через декілька секунд почав рух і автомобіль Renault Master, який одразу «заглох» (зупинка роботи двигуна). Водій автомобіля намагався запустити двигун, але при цьому його авто безконтрольно почало відкочуватися назад, і це при тому, що тролейбус продовжував рухатися прямо. Отже, пояснення водія ОСОБА_2 не відповідають дійсності, тому що тролейбус почав рух на включений зелений сигнал світлофора.

Тому, на думку апеляційного суду, працівники поліції правильно оцінили ситуацію та правомірно склали протокол на водія тролейбуса за порушенням ним вимог п.13.1 ПДР. Хоча, на переконання апеляційного суду, дії водія автомобіля, які полягли у неконтрольованому відкочуванні авто назад теж призвели до зіткнення транспортних засобів.

Апеляційний суд бере також до уваги фрагмент розмови водія тролейбуса по телефону після ДТП: «Я йому (авто) просто стьокла побив, Рено Мастер, бус» (14:34:43), отже підтвердив, що саме він спричинив ДТП.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Отже, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться матеріалами справи.

Разом з тим, як зазначено у ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Із вказаного слідує, що апеляційний суд, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, не може застосувати до нього адміністративне стягнення, адже пройшло більше трьох місяців з дня вчинення останнім даного правопорушення.

У п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до протоколу адміністративне правопорушення, подія мала місце 29 травня 2025 року, тобто на момент перегляду справи судом апеляційної інстанції передбачений ст.38КУпАП строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 38, 247, 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2025 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало