Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/570/25
Провадження № 3/499/11/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 лютого 2026 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Руслан Миколайович розглянувши об`єднані матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в будинку АДРЕСА_1 (далі також будинок) про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 122-4, статтею 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених статтею 122-4, статтею 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №342642 від 26 травня 2025 року, 26 травня 2025 року об 19 годині 00 хвилин, на вулиці Садова, села Знам`янка Березівського (раніше Іванівського) району, Одеської області, ОСОБА_1 керувала автомобілем Proton, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася дистанції та здійснила наїзд на відбійник, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду й механічні пошкодження автомобіля, чим порушила вимоги пунктів 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, потерпілих немає, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП; згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №342653 від 26 травня 2025 року з матеріалами справи, які свідчать, що, 26 травня 2025 року об 19 годині 00 хвилин, на вулиці Садова, села Знам`янка Березівського району, Одеської області, ОСОБА_1 керувала автомобілем та перед початком руху не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася дистанції, здійснила наїзд на відбійник й залишила місце ДТП, чим порушила вимоги підпункту «а» пункту 2.10 ПДР; згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №342667 від 26 травня 2025 року з матеріалами справи, які свідчать, що 26 травня 2023 року об 19 годині 25 хвилини, в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вживала алкогольні напої після ДТП, чим порушила вимоги підпункту «є» пункту 2.10 ПДР.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисник особи адвоката- Гудз Сергій Сергійович, у судове засідання не з`явились, проте надали на адресу суду письмові пояснення, заперечення та просили суд взяти до уваги дані письмові пояснення/заперечення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, справу розглянути у відсутності ОСОБА_1 та її захисника, провадження по справі відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

25 серпня 2025 року суддя Іванівського районного суду Одеської області, розглянувши протоколи з доданими матеріалами складені відносно ОСОБА_1 постановив - ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Одеський апеляційний суд постанову Іванівського районного суду Одеської області від 25.08.2025 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП та закриття провадження по справі за ст. 124 КУпАП-скасував, а матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП повернув до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській обл. для належного оформлення.

Зазначені матеріали передані судді після доопрацювання.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд дослідивши подані після доопрацювання матеріали встановив наступне.

Як встановлено Одеським апеляційним судом протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР № 342642 від 26.05.2025, схема місця ДТП та матеріали додані до них, є такими, що не відповідають вимогам закону, а їх суттєва неповнота та суперечливість унеможливлюють прийняття остаточного рішення судом, без усунення недоліків органом який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Обставини викладенні в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП мають неповноту, які не були усунуті правоохоронним органом при оформленні матеріалів до їх передачі до суду, що суперечить вимогам ч.ч. 1, 8 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України№1395 від 07.11.2015 (далі - «Інструкція»).

У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода.

Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Однак вищевказаним приписам Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в повній мірі не відповідають.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 342642 від 26.05.2025 26.05.2025 о 19 год, с. Знам`янка, вул. Садова, ОСОБА_1 керувала автомобілем Proton, реєстр. номер НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася дистанції та здійснила наїзд на перешкоду, а саме: відбійник, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду й механічні пошкодження автомобіля, чим порушила вимоги п. 12.1 ПДР.

Водночас, відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

До вказаного протоколу долучені: пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 та технічний засіб відеозапису NC 211849.

Під час розгляду справи вину не визнала ОСОБА_1 та пояснила, що 26.05.2025 її чоловік ОСОБА_3 святкував день народження в барі «Троянда», який розташований в с. Знам`янка Березівського р-ну Одеської обл.; в той день вона поїхала забрати чоловіка додому на автомобілі, який залишила на парковці біля бару; коли вийшла з бару, то побачила, що автомобіль має видимі механічні пошкодження (розбиті передні фара, крило, покажчик повороту); на місці ДТП поліцію не викликала, вже біля будинку чоловік побачив, що автомобіль має механічні пошкодження та викликав поліцію; поліцейські приїхали до місця її проживання приблизно через дві години, опитали її та поїхали до бару; коли поліцейські повернулися до будинку, то повідомили, що ДТП з участю автомобіля відбулося біля моста в селі Знам`янка, способом здійснення наїзду автомобіля на відбійник; не заперечує факту ДТП, яке сталося біля бару.

Зазначені ОСОБА_1 обставини щодо місця ДТП також зафіксовані на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення технічному засобі відеозапису NC 211849, з якого вбачається, що вона пояснювала поліцейським, що ДТП відбулося біля бару на місці парковки автомобіля (час: 21:04 год.), водночас не заперечувала факт керування транспортним засобом.

Також із відеозапису вбачається, що о 21.24 год. поліцейські під час огляду території біля мосту виявили обламки предметів червоного кольору та ознаки пошкодження відбійника, опитали свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що приблизно о 19 год., бачив автомобіль з пошкодженнями переднього лівого крила та біля мосту обламки червоного кольору; за кермом автомобіля була дівчина; після чого поліцейські повернулися до будинку ОСОБА_4 , яка повідомила, що вживала алкогольні напої вже після ДТП та заперечувала факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовилась.

За наслідком встановлених поліцейськими обставин було складено відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Водночас, пояснення ОСОБА_1 суперечать обставинам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо місця ДТП та її причетності до вказаного ДТП, а письмові пояснення єдиного свідка свідчать, що він не був безпосереднім очевидцем події.

Підставою повернення справи Одеським апеляційним судом на доопрацювання була та обставина, що матеріали справи складені з порушеннями та наявні недоліки в оформлені.

Проте направивши до суду дані матеріали після доопрацювання суд констатує, що жоден з недоліків не усунений, матеріали справи не приведені у відповідність та з урахуванням недоліків виявлених під час апеляційного розгляду справи.

У зв`язку з наведеними обставинами неможливо точно встановити фактичні обставини ДТП, а саме дійсне місце його вчинення та причетність водія транспортного засобу, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення до вказаного ДТП.

Наведене позбавляє суд можливості встановити причетність водія ОСОБА_1 до ДТП, що сталося за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а отже - встановити наявність підстав для притягнення останньої до відповідальності за статтями, що їй інкримінуються.

Однією із кваліфікуючих ознак правопорушень, передбачених Ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, є причетність водіїв транспортних засобів до ДТП та лише факт доведення обставин залишення особою місця ДТП, а також факт вживання особою алкогольних напоїв після ДТП, не може бути підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності за вказаними статтями. Отже, в разі відсутності доведення вини особи в ДТП та встановлення точного місця такої пригоди .не можливо прийти до без заперечливого висновку про настання відповідальності за ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення - це процесуальний документ, в якому певній особі ставиться у провину (висувається) вчинення того чи іншого правопорушення, обов`язковому доказуванню підлягають, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення (подія правопорушення).

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Частиною 2 ст.251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені з порушенням вимог чинного законодавства, містять в собі данні які не підтверджені належними та допустимими доказами.

Судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Згідно із ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Крім того, Верховний суд України в п. 24 Постанови Пленуму «Про застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року за №14 звернув увагу суддів неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої вст.62 Конституції України- презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст.130 КУпАП, ст.122-4, ст. 124 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на неналежних та недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства. А тому, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, ст.55 КУ, Постановою Пленуму ВСУ «Про застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року за № -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Одеського апеляційного суду області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Руслан ТИМЧУК