КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 758/7174/25 головуючий у суді І інстанції: Ларіонова Н.М.
провадження №33/824/683/2026 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ляско Альони Костянтинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Подільського районного суду у місті Києві від 05 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який навчається у Черкаському політехнічному фаховому коледжі та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 627330 від 12 травня 2025 року вбачається, що 11 травня 2025 року о 22 год. 45 хв. у м. Києві, вул. Контрактова площа, 2, громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на вулиці в стані алкогольного сп`яніння, чим принижував людську гідність та громадську мораль, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду у місті Києві від 05 червня 2025 року неповнолітнього ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, та застосовано до нього захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 24 листопада 2025 року адвокат Ляско А.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала через підсистему ЄСІТС - «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просила постанову Подільського районного суду у місті Києві від 05 червня 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Одночасно з апеляційною скаргою було заявлене клопотання, у якому адвокат Ляско А.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисниця ОСОБА_1 - адвокат Ляско А.К., зазначає, що попри наявне в оскаржуваній постанові твердження про те, що законний представник ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, цього здійснено не було, відповідно і копія постанови ОСОБА_1 , або його законним представником отримана не була, а про її існування дізнались лише після отримання інформації про взяття ОСОБА_1 на профілактичний облік, як дитину, що протягом року два рази була притягнута до адміністративної відповідальності. Зазначає, що, враховуючи завантаженість Подільського районного суду міста Києва, відключення світла та повітряні тривоги, матеріали судової справи були надані для ознайомлення представнику ОСОБА_1 лише 13.11.2025 року в приміщенні суду, а відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних підстав.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Ляско А.К. зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений без участі батьків, іншого законного представника, а неповнолітнього навіть не було ознайомлено із спеціальним правом, визначеним ст. 270 КУпАП, щодо того, що його інтереси може представляти законний представник.

Також адвокат Ляско А.К. зауважує, що у порушення вимог ч. 2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», письмові пояснення були відібрані у неповнолітнього ОСОБА_1 старшим інспектором сектору ЮП відділу превенції Подільського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції Безсмертним І.М. без участі законного представника.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що як вбачається з тексту пояснень ОСОБА_1 , останній не підтверджував особистого вживання спиртних напоїв та перебування у стані алкогольного сп`яніння, а матеріали справи не містять ані запису прямої трансляції, ані записів з боді-камер № 858592, 859734, які вказані у рапорті, ані результатів проведення огляду на стан алкогольного сп` яніння. ОСОБА_1 зазначив лише те, що компанія, у якій він перебував, вживала пиво, проте навіть не уточнено чи був цей напій із вмістом алкоголю чи ні.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції адвокат Ляско А.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 та його законний представник ОСОБА_2 , підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи адвоката Ляско А.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду у місті Києві від 05 червня 2025 року, на думку суду апеляційної інстанції, є обґрунтованими.

У переданих судом першої інстанції матеріалах справи наявний супровідний лист від 10.06.2025 року про направлення копії оскаржуваної постанови на поштову адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 (а.с. 19), а також реєстр вихідної кореспонденції із зазначенням трек-номера відповідного поштового відправлення - 240 (а.с. 20). Водночас під час перевірки відстеження зазначеного поштового відправлення на офіційному сайті АТ «Укрпошта» встановлено відсутність у системі будь-яких даних щодо такого відправлення, що свідчить про відсутність належних та допустимих доказів його фактичного направлення адресату.

Адвокат Ляско А.К. у судовому засіданні пояснила, що про існування оскаржуваної постанови дізнались на початку жовтня, а отримати копію постанови вдалось лише 13.11.2025 року у приміщенні суду першої інстанції під час ознайомлення із матеріалами справи.

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити адвокату Ляско А.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду у місті Києві від 05 червня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, вищенаведених вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався, а тому дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП належним чином не з`ясував всіх фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, не перевірив чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню.

Положення частини 1 ст. 178 КУпАП встановлюють відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно приписів ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 44, 51, 89, 121-127, 130, ст. 139, ч. 3 ст. 154, ч. 2 ст. 156, ст. ст. 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст. 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, є неповнолітнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Законні представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу (ч. 3 ст. 270 КУпАП).

Матеріалами справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 627330 від 12.05.2025 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, був складений без участі батьків (одного з них), іншого законного представника (а.с. 3).

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Відповідно до абз. 5 п. 17 Наказу МВС України від 06.11.2015 року № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» проведення опитування малолітніх чи неповнолітніх осіб допускається тільки за участі батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Матеріали справи містять письмові пояснення, які відібрані інспектором сектору ЮП відділу превенції Подільського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції Безсмертним І.М., в неповнолітнього ОСОБА_1 , без участі батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога (а.с. 6).

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він проживає зі своєю мамою, та зазначив її номер мобільного телефону, однак у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо того, що маму ОСОБА_2 , як законну представницю неповнолітнього ОСОБА_1 , було повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання письмових пояснень.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було істотно порушено право неповнолітнього ОСОБА_1 на захист. Встановивши, що поліцейські спілкуються з неповнолітнім, для подальшого проведення опитування неповнолітнього та відібрання у нього пояснень, вони були зобов`язані забезпечити прибуття на місце події законного представника, однак у порушення вимог ст. 270 КУпАП та 2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію» цього не зробили.

Судом апеляційної інстанції було неодноразово повідомлено капітана поліції ОСОБА_3 про необхідність з`явитись до Київського апеляційного суду для надання пояснень щодо подій, які відбувались 11-12 травня 2025 року, однак поліцейський у судові засідання не з`являвся.

Водночас суд першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП не звернув належної уваги на зазначені недоліки протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень ОСОБА_1 ..

Згідно вимог п. 7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, насамперед увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відтак, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

При цьому, правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника незалежно від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Уповноважена особа не переконалась у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого йому ставилось у провину, а також наслідки визнання ним вини, хоча в цьому випадку був зобов`язаний такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або законних представників, як того вимагають загальні положення норм як національного права, так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року за №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до вимог закону.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, у зв`язку із недотримання працівниками поліції порядку складання протоколу про адміністративного правопорушення, що є основним процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, та порядку відібрання письмових пояснень, суд апеляційної інстанції вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Ляско Альоні Костянтинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду у місті Києві від 05 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Ляско Альони Костянтинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду у місті Києві від 05 червня 2025 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «29» січня 2026 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко