ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Мушкет О.О., розглянувши в м. Володимирі матеріали, що надійшли з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, місце роботи не повідомив, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2025, о 22 год. 50 хв., по вул. Шкільна в с. Дігтів, Володимирського району, Волинської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки Опель Вектра, р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нечітка вимова. На законну вимогу працівників поліції, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, про місце, час та дату розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином через надсилання судових повісток. Разом з тим, адвокатом ОСОБА_1 Герасимчук Л.Р., документи про підтвердження повноважень якої містяться в матеріалах справи 02.02.2026 через канцелярію суду подано письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини її підзахисного, а саме: відсутні будь-які підтвердження перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу в день зупинки. Крім цього, долучений до матеріалів справи працівниками поліції відеозапис не є безперервним, а фрагментарний, з якого вбачається, що окрім ОСОБА_1 в автомобілі була інша особа, проте працівниками поліції причетність зазначеної особи до керування транспортним засобом не перевірено. Також, в клопотанні вказує, що оскільки працівниками поліції не виявлено факту безпосереднього керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а також підстави, передбачені ст.. 35 ЗУ «Про національну поліцію» для зупинки транспортного засобу, в якому перебував ОСОБА_1 були відсутні, тому вимога пройти ним огляд на стан сп`яніння була безпідставною. На підставі викладеного, просила провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, подане письмове клопотання, оцінивши їх в сукупності, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно дост.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкціїєю про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року (Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря -фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Оскільки поліцейським було виявлено запах алкоголю із порожнини рота ОСОБА_1 тобто встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а тому відповідно до вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 повинен був на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із відеозапису з реєстратора та боді-камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він відмовився. Після чого працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 також відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я підтверджується відеозаписом із камери поліцейського, на котрому ОСОБА_1 чітко вказав, що відмовляється пройти такий огляд, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підставі вищенаведених доказів в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 02.11.2025, о 22 год. 50 хв., по вул. Шкільна в с. Дігтів, Володимирського району, Волинської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки Опель Вектра, р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нечітка вимова. На законну вимогу працівників поліції, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, що є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Що стосується твердження адвоката Герасимчук Л.Р. з приводу безпідставної зупинки транспортного засобу, суддя зазначає, що вони є необґрунтованими, оскільки в зазначеному випадку ніяким чином не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР.

Крім того, суддя зазначає, що якщо при зупинці транспортного засобу працівниками поліції з`ясувалося, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання ним вимог п.2.5 ПДР.

Так, п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою інсталяції алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що в даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного захворювання не відноситься до причинного зв`язку з обов`язковою ознакою водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати провести в установленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України, що відповідає за обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, вказані доводи захисника Герасимчук Л.Р. про безпідставну зупинку транспортного засобу, в якому перебував ОСОБА_1 ніяким чином не впливають на його відмову законним вимогам працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що зменшують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особи, яка переходить у стан такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, проходження відповідно до Встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейська уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного виклику (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останнім відбувається в такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому, якщо у ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння, а ОСОБА_1 , у свою чергу, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що підлягає відповідальності за ч.1. ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника про те, що долучений до матеріалів справи працівниками поліції відеозапис не є безперервним, а фрагментарний, з якого вбачається, що окрім ОСОБА_1 в автомобілі була інша особа, проте працівниками поліції причетність зазначеної особи до керування транспортним засобом не перевірено, вони є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як вбачається з відеозаписів з бодікамер поліцейських, в ході спілкування з ОСОБА_1 , у ньому було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано йому провести огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, останній чітко відмовився від проходження такого огляду, на що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до яких є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, відображенням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або відвідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які застосовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та відповідність відомостям, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Зазначений відеозапис і хоча не є безперервним, як стверджує захисник, проте на ньому фактично відображено всі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відеозапис є чітким, зрозумілим та містить інформацію щодо факту відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Таким чином, доводи захисника про те, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не велася безперервна відео зйомка є безпідставними, не заслуговує на увагу та розцінюється судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

Щодо тверджень захисника з приводу того, що в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу в день зупинки, суддя зазначає наступне.

Як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №501688 від 02.11.2025 диск містить інформацію про події що мали місце 02.11.2025 о 22 год. 50 хв. по вул. Шкільна в с. Дігтів, Володимирського району, Волинської області під час зупинки транспортного засобу марки Опель Вектра, р.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебував ОСОБА_1 .

Зокрема, на відеозаписі зафіксовано що 02.11.2025 о 22 год. 50 хв. поблизу с. Дігтів, Володимирського району, Волинської області працівниками поліції було помічено автомобіль марки Опель Вектра, р.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку. Працівники поліції включивши проблисковий маячок синього та червоного кольору чим повідомили водія про необхідність зупинити транспортний засіб, проте водій на такі вимоги працівників поліції не реагував та продовжував рух. Через певний час, вказаний автомобіль звернув з автомобільної дороги в двір житлового будинку та зупинився. Працівники поліції, одразу після зупинки підійшли до транспортного засобу з лівої та правої сторони, проте, на той час автомобіль був замкнутий із середини і водій транспортного засобу на вимогу працівників поліції відмикати транспортний засіб відмовлявся. Надалі, з відеозапису чітко видно, як особа, яка перебуває за кермом транспортного засобу з водійського сидіння переміщається на заднє сидіння транспортного засобу. При цьому, водій вказаного транспортного засобу був одягнений в куртку та штани зі світло відбиваючими смугами. З вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції спілкуються із особою, яка перемістилася з водійського на заднє пасажирське сидіння та пропонують йому відкрити транспортний засіб та вийти із автомобіля. Надалі працівником поліції було встановлено, що вказаною особою, є ОСОБА_1 , який будучи позбавлений права керування транспортними засобами керував автомобілем того вечора. Надалі працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чому він керує транспортним засобом, оскільки позбавлений правка керування, на що ОСОБА_1 відповідає, що не кермував автомобілем. Однак на питання поліцейського хто саме керував автомобілем, він повідомив, що не знає хто ним керував. Надалі працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що в нього є ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння та пропонує йому пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. Надалі працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, з дослідженого відеозапису чітко вбачається, що саме ОСОБА_1 02 листопада 2025, о 22 год. 50 хв., по вул. Шкільна в с. Дігтів, Володимирського району, Волинської області керував автомобілем марки Опель Вектра, р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нечітка вимова., при цьому, на законну вимогу працівників поліції, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на вищезазначене, суд критично оцінює твердження захисника ОСОБА_1 Герасимчук Л.Р. про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу в день зупинки, а саме 02.11.2025, оскільки вони спростовуються зафіксованими та дослідженими судом на відео обставинами.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Приймаючи до уваги все вищезазначене, належних, допустимих та достатніх доказів, котрі б спростували факт керування ОСОБА_1 02.11.2025 о 22 год. 50 хв., ні порушником, ні його представником суду не надано.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , відсутності обставин, що пом`якшують його відповідальність, чітко сформований спосіб його протиправної поведінки та нехтування встановленим правопорядком, що значно посилює його суспільну небезпеку, враховуючи всі обставини справи, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та позбавити його права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,80 грн.

Керуючись ст.ст.130,283, 284 КУпАП,ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника, адвоката Герасимчук Людмили Романівни про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду .

Суддя: Олександр МУШКЕТ