Справа № 182/6609/25
Провадження № 3/0182/45/2026
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.01.2026 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, Чуприна А.П,

секретар судового засідання Поляков Є.Ю.

за участю адвоката Перепелятнікової Т.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли від ВРПП Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не зазначене, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за правопорушення передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чуприни А.П. перебувають адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 470645 від 01.10.2025 року, 01.10.2025 року о 18.05 годин в м. Нікополь по вул. Електрометалургів біля буд. 308, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з порожнини рота та мляву мову. Від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився у встановленому законодавством порядку на боді камери 798201, 796985. Від керування т/з відсторонений у встановленому законодавством порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 994333 від 02.10.2025 року, 02.10.2025 року о 09.00 годин в м. Нікополь по вул. Електрометалургів на перехресті з вул. Педагогічна, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки відмовився.

ОСОБА_1 у судове засідання 19.01.2026 року не з`явився, проте у минулому судовому засіданні вину не визнавав, з протоколами не погоджувався та пояснив суду, що стосується протоколу від 01.10.2025 року, що його було зупинено без жодних на те підстав і від огляду він не відмовлявся. Він є діючим військовослужбовцем і в той час перебував у Нікополі у відпустці на кілька днів. Проти огляду не заперечував, більше того на запитання поліцейських, не зважаючи на свою незгоду в частині наявності у нього ознак сп`яніння, він чітко та ясно кілька разів надавав згоду на проходження огляду, але поліцейські повторно продовжували запитувати у нього про проходження огляду та спонукаючи його відмовитись. Його права йому не роз`яснювались, він був втомлений в дорозі і не розумів наслідків та мотивів поліції, яка запевняла його що краще буде просто відмовитись. На огляд був згоден, на чому і наполягає. Не заперечував, що при спілкуванні зазначив, що випив пива, проте уточнив, що вживав безалкогольне пиво і перебування у стані сп`яніння спростував.

В частині протоколу від 02.10.2025 року показав, що факту керування автомобілем поліцією не доведено, крім того він, як і напередодні був згоден на огляд, хоча не розумів суті дій поліції у тодішній ситуації. Йому запропонували продути прилад «Драгер», на що він погодився і двічі його продував, але результату він так і не дізнався. Після цього, йому запропонували проїхати в лікарню м. Покров, на що він також надав згоду і з поліцією поїхав туди без зайвих питань. По прибуттю до лікарні в м. Покров, знову ж без пояснень, його огляд фактично не відбувся. Чому після продування приладу «Драгер» та поїздки до лікарні в м. Покров, його хотіли відвезти ще і до лікарні в смт. Томаківка, яка знаходиться на відстані більш ніж 80 км від м. Покрова, де вони знаходились, йому не відомо. Крім того, посилався на інші грубі порушення прав та інструкції з боку поліції.

З приводу обох протоколів ОСОБА_1 09.01.2026 року надав суду додаткові письмові пояснення, в яких посилається на грубі процесуальні порушення з боку поліції, в тому числі описані його вищевикладеними показами, а також посилання на фактичну відсутність в його діях будь-яких порушень і відмови від медичного огляду, так як відеозаписи підтверджують його позицію стосовно наданої ним згоди щодо таких оглядів.

Адвокат Перепелятнікова Т.Б. у судовому засіданні посилалась на численні порушення з боку поліції, звернувши увагу суду на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від медичного огляду, коли йому його пропонували, продував прилад «Драгер», результатів якого ніхто не бачив, а також те, що йому не було роз`яснено його права, в тому числі право на захист. Перебуваючи у лікарні м. Покров йому навіть спочатку не дозволяли сходити до вбиральні.

Підтримала раніше заявлене клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, покази ОСОБА_1 та його письмові пояснення, вислухавши позицію адвоката та переглянувши відеозаписи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП згідно диспозиції цієї статті визначається: керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями п.27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, доказуванню по цій справі підлягає факт керування транспортним засобом, факт перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння або факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р.; та порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

На підтвердження обставин викладених у протоколі та винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, надані такі матеріали:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 470645 від 01.10.2025 року та ААД № 994333 від 02.10.2025 року, в яких викладена суть адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, зміст яких викладено вище;

- лазерні диски із записами з нагрудних камер;

- акти огляду ОСОБА_1 ;

- направлення ОСОБА_1 до медичного закладу;

- копії постанов, довідки, інформація з електронних рапортів

Судом було досліджено протоколи та додані до нього документи, доводи сторони захисту та лазерні диски, в результаті чого було встановлено наступне.

Згідно ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стан сп`яніння встановлюють виключно шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення водіїв для огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Суд, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП, врегульовано декількома інструкціями і наказами, порушення яких при складенні матеріалів співробітниками поліції не допускається.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 470645 від 01.10.2025 року та доданого до нього запису, судом було встановлено, що в матеріалах справи наявний електронний рапорт, у якому зафіксовано, що на лінію 102 о 17.46 годин 01.10.2025 року звернувся громадянин та повідомив про те, що по селу їздить дуже п`яний чоловік на автомобілі 2101-06 з д.н.з. НОМЕР_3 , при цьому не встановлено що саме за чоловік і по якому саме селу їздив. Вказана особа поліцією опитана не була, письмові пояснення в матеріалах справи відсутні. Згідно протоколу, ОСОБА_1 керував автомобілем 21063 з д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений в іншому населеному пункту, а саме в м. Нікополь.

З переглянутого у судовому засіданні відеофайлу встановлено, що поліцією було неодноразово запропоновано водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд для встановлення ступеню сп`яніння на місці зупинки або у лікарні м. Покров, на що ОСОБА_1 декілька разів чітко зазначив, що не бажає відмовлятись від медичного огляду, згоден його пройти в лікарні м. Покров, та кілька разів це повторював, але інспектори кожного разу повідомляли, що він має можливість відмовитись від такого огляду, а згідно запису, (тайм-код 18.11 год) інспектори зазначають, що протокол буде оформлено «що так, що так». Крім того, інспектор в бесіді з водієм наполегливо зазначає, що при огляді за допомогою приладу «Драгер» він точно покаже позитивний результат, так як від нього чутно запах. Крім того, на відео з тайм-кодами 18.26-18.27, після чергового зазначення поліцейським про те, що відмовитись буде краще та простіше, ОСОБА_1 надав «згоду» на складання протоколу, але фактичної та чіткої відмови від проходження так і не послідувало. При дослідженні відеозапису судом не було встановлено, що поліцейськими було роз`яснені права особи та наслідки відмови від проходження медичного огляду.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 994333 від 02.10.2025 року та доданого до нього запису, судом було встановлено, що на вказаному диску запис починається з моменту спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , який повідомляє що він перший день у відпустці та не відмовляється від проходження огляду. Факт руху автомобіля та зупинки водія поліцією на записі відсутній, поруч перебуває кілька людей у військовій формі, які є безпосередніми свідками подій, проте їх анкетні данні та пояснення в матеріалах справи відсутні.

Після згоди ОСОБА_1 на проходження огляду на місці подій, він продуває прилад «Драгер», але прилад жодного результату не видає, після чого ОСОБА_1 надає згоду на медичний огляд в лікарні м. Покров. По приїзду в лікарню, інспектори повідомляють, що «Драгер», який перебуває у лікарні на повірці, тому огляд не можливий. Про виконання інструкції в частині огляду шляхом відібрання біологічних зразків мова не йде. Там же поліція знову пропонує проти огляд за допомогою їх приладу «Драгер», після чого пропонує пройти медичний огляд в іншому медичному закладі, з чим сперечається ОСОБА_1 , зазначаючи що їх вимоги він виконав, на місці прилад «Драгер» продував та до лікарні добровільно приїхав. Також, о 10.06 та 10.08 год., згідно відеозапису, ОСОБА_1 надає згоду на медичний огляд. Надалі, до моменту оголошення протоколу, ОСОБА_1 не відмовляється від огляду, цей факт нічим не підтверджується, жодним чином не зафіксований.

ВСКАСу справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 року вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Вказаний елемент, а саме факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є надважливим і підлягає доказуванню поліцією у судовому засіданні, адже відповідальність за ст. 130 КУпАП настає, у тому числі, саме за таку відмову.

Однак вказана вимога дотримана не була, так як на відео не зафіксовано самого факту відмови водія від огляду.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також суд враховує, що відповідно до Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 року про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У протоколі ААД № 994333 від 02.10.2025 року та доданих до нього матеріалах, зокрема відеозаписі, відсутні докази про відсторонення ОСОБА_1 від керування т/з, (розписка, передача т/з тверезому водієві), хоча відповідно до положень ч.1 ст.266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під виливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Тобто, якщо поліція вважала, що ОСОБА_1 є водієм, який перебуває за кермом з явними ознаками сп`яніння, то ця норма мала бути виконана по відношенню до нього.

Крім зазначеного, суд звертає увагу на наступне.

Акт огляду на стан сп`яніння, який додано до протоколу ЕПР1 № 470645 від 01.10.2025 року заповнений без зазначення ім`я особи, стосовно якої він був складений, на ньому відсутні підписи такої особи.

Згідно протоколу ААД № 994333 від 02.10.2025 року, зазначено що події зафіксовані на боді камери за № 798312 та № 799300 та до матеріалів було додано відеозаписи з двох боді камер. Проте на диску, який був долучений до матеріалів справи, наявний лише один запис з однієї БК, № 798312, який не є безперервним, як того вимагає Наказ МВС № 1026 від 18.12.2018 року.

У відповідності до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, доводи поліцейських, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення та доданих матеріалах, про порушення громадянином ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України ґрунтуються на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, які б підтверджували винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Сукупність викладених в матеріалах справи обставин вказує на те, що позиція інспекторів поліції винуватість ОСОБА_1 в порушені п. 2.5 ПДР України та тим самим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Також суд приходить до висновку, що не можуть бути належними та допустимими докази, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Протокол про адміністративне правопорушення не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи вищевикладене вважаю за можливе справи № 182/6609/25 провадження 3/0182/45/2026 та № 182/6610/25 провадження 3/0182/46/2026 об`єднати в одну справу під № 182/6609/25 провадження 3/0182/45/2026, на підставі ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, проаналізувавши надані суду матеріали, враховуючи матеріали справи, ґрунтуючись на внутрішніх переконаннях, суд робить висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП, тому вважаю що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Справи з № 182/6609/25 провадження 3/0182/45/2026 та № 182/6610/25 провадження 3/0182/46/2026 об`єднати в одну справу під № 182/6609/25 провадження 3/0182/45/2026, на підставі ст. 36 КУпАП.

Об`єднане провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: А. П. Чуприна