ЄУН №337/318/26
Провадження №3/337/144/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Головного управління ДПС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №69 від 14 січня 2026 року « ОСОБА_1 здійснив провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме, згідно отриманої податкової інформації (лист ДПС України від 15.12.2025 року №29469/7/99-00-24-04-01-07 із даними з Системи обліку реєстраторів розрахункових операцій, платником податку-фізичною особою ОСОБА_1 , з метою отримання прибутку в період з 01 липня 2025 року по 31 липня 2025 року з використанням послуг (сервісів) ТОВ «Нова Пей» в частині операцій з приймання коштів, отримано 967 грошових переказів на загальну суму 415214,00 гривень, що вказує на систематичність здійснення господарської діяльності та порушення п.2 ст. 50 ЦК України, та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.»

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що він не здійснював продаж товарів/послуг, та не отримував 967 грошових переказів на загальну суму 415214,00 гривень. Згідно довідки про рух коштів на його рахунку у ТОВ «Нова Пей», за весь 2025 рік, з 01 січня по 31 грудня ним було зараховано і витрачено 2389 гривень. Інших рахунків він не має, та підприємницьку діяльність не здійснював. Джерело виникнення звинувачень зі сторони податкової пояснити не може.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме посадова особа, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

За усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, за ч.2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб підприємців є відкритою.

Підприємницька діяльність це безпосередня самостійна систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

На підтвердження провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення та долучено до нього копію листа ДПС України від 15.12.2025 року №29469/7/99-00-24-04-01-07, згідно якого за результатами проведеного аналізу інформації з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій з приймання коштів для їх подальшого переказу на адреси платників податків та фізичних осіб, виявлені вказані в додатках випадки. Інформація підлягає аналізу, відпрацюванню, та у разі встановлення порушень вимог законодавства, вжиття заходів.

Витягом з додатку до такого листа, роздрукована таблиця по операціям з приймання коштів для їх подальшого переказу на адреси платників податків та фізичних осіб, що створювалось ТОВ «Нова Пей» в період з 01 липня 2025 року по 31 липня 2025 року, із графами: «», « ОСОБА_1 », «967», «415214».

За інформацією щодо сплати податків, ОСОБА_1 , за період з січня по жовтень 2025 року сплатив податки лише в травні 2025 року з доходу в сумі 440,40 гривень, 79,27 гривень податку та 22,02 гривень військового збору.

Однак, як вбачається з вищевказаного листа ДПС України від 15.12.2025 року №29469/7/99-00-24-04-01-07, інформація направлена для аналізу і перевірки, що здійснено не було.

Згідно з Довідкою про рух коштів на рахунку від 12.01.2026 року, підписаною КЕП Директор фінансовий ТОВ «Нова Пей» ОСОБА_2 , на рахунку ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року було зараховано і витрачено 2389 гривень. Загальна кількість операцій 6.

Отже ГУ ДПС у Запорізькій області надану ДПС України інформацію не перевірив, та наявні розбіжності не усунув, оскільки першоджерело інформації ТОВ «Нова Пей», не підтверджує отримання ОСОБА_1 967 грошових переказів на загальну суму 415214,00 гривень, а навпаки, спростовує.

Як вже вказувалось, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст.ст. 7, 245, 252, 280 КУпАП, суд, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 проводив саме господарську (підприємницьку) діяльність, а також, що існують інкриміновані йому 967 грошових переказів на суму 415214 гривень. Грошові переказу у такій кількості не зафіксовані, що позбавляє можливості їх проаналізувати.

Крім того до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність державної реєстрації ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання, у зв`язку з чим є незрозумілим на підставі чого інспектор податкової служби, що склав протокол, прийшов до переконання про наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь і відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, ч.1 ст. 164, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Д.С. Бредун