Справа № 366/4127/25
Провадження № 3/366/174/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., вивчивши матеріали адміністративної справи, що надiйшла з Відділення поліції № 1 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2025 року до суду від Відділення поліції № 1 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967158 від 18.12.2025 року:

11 грудня 2025 року близько 00 год. 13 хв. в смт. Іванків вул. Київська,25 ОСОБА_1 не з`явився на реєстрацію, чим порушив п. 3 встановлених йому обмежень згідно постанови Іванківського районного суду від 01.07.2025 року в період часу з 10 год. до 16 год.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 187 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно через смс-повідомлення. Заяв та клопотань не надіслав.

Суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, судом відповідно до ст. 280 КУпАП встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги.

У ст. 256 КУпАП надається перелік тих даних, що обов`язково повинні бути закріплені у протоколі для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його неможливо було заперечувати.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце складення, посада, прізвище, ім`я і по батькові особи, яка склала протокол, прізвища та адреси свідків і потерпілих (якщо вони є). Протокол засвідчується декількома підписами. Насамперед він повинен бути підписаний особою, яка його склала, а також особою, яка вчинила правопорушення.

Уповноважена посадова особа зобов`язана ознайомити особу, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу, та змістом статті 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі. Про обізнаність з вищевказаним особа, по відношенню до якої складається протокол про адміністративне правопорушення, ставить у протоколі свій підпис, а у разі відмови поставити підпис - про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом уповноваженої посадової особи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967158 від 18.12.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 вказано, що він порушив правила адміністративного нагляду, встановлені постановою Іванківського районного суду Київської області.

Однак, матеріали справи не містять відомості або письмових пояснень свідків, які могли б підтвердити чи спростувати порушення ОСОБА_1 адміністративного нагляду.

Будь-яких інших доказів (фото- чи відеодокази) на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суду не представлено.

Також, із матеріалів справи вбачається, що 11.12.2025 року ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду, однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 18.12.2025 року, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт порушення ОСОБА_1 адміністративного нагляду, встановленого відносно нього, постановою Іванківського районного суду Київської області від 01.07.2025 року, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, як судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено достатніх доказів вини ОСОБА_1 , щодо вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, так як в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 246, 247 ч. 1 п.1 КУпАП , суддя,-

У Х В А Л И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Юрій ТКАЧЕНКО