Справа № 146/94/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. селище Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 184 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого 17 січня 2026 року о 13.00 год. малолітній ОСОБА_2 , через неуважність матері ОСОБА_1 вилив на праву руку окріп з водою в результаті чого малолітній отримав опіки правої руки ІІ ступеня.

Гр. ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засіданні гр. ОСОБА_1 не з`явилася, однак в направила на адресу суду заяву, згідно якої справу просить розглянути без її участі, вину визнає повністю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол, та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП повністю доведена протоколом, іншими матеріалами справи.

Дії гр. ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, враховуючи особу правопорушниці, яка раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, а також враховуючи характер і тяжкість вчиненого, тому вважаю, що для виправлення та перевиховання гр. ОСОБА_1 попередження вчинення нових адміністративних правопорушень, потрібно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», установлений на 2026 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 3328 грн.

Таким чином з гр. ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 22,23, 33-35, 38, 40-1, ч.1 ст. 184 , ст. ст. 221, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , в дохід держави 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя: О. В. Пилипчук