Справа № 383/64/26
Номер провадження 3-зв/383/5/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Адаменко І.М. розглянувши заяву про самовідвід судді Бондаренко Владислава Вікторовича у справі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, яка надійшла з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла на розгляд справа про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за ст.172-6 КУпАПприсяжноїБобринецького районного суду Кіровоградської області Горбанець Антоніни Станіславівни. Справа передана на розгляд судді Бондаренко В.В.

03 лютого 2026 року суддею Бондаренко В.В. заявлено самовідвід у даній справі.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 рішенням дев`ятої сесії восьмого скликання Кропивницької районної ради від 23.09.2022 року №242 «Про затвердження списку присяжних Бобринецького районного суду Кіровоградської області» затверджено до списку присяжних Бобринецького районного суду Кіровоградської області.

Рішенням сімнадцятої сесії восьмого скликання №359 від 27.09.2024 року ОСОБА_1 виключено зі списку присяжних Бобринецького районного суду Кіровоградської області.

Вчинення порушення, пов`язаного з корупцією, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , а саме - несвоєчасне без поважних причин неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, мало місце в 2024 році та безпосередньо пов`язане з виконанням нею функцій присяжноїБобринецького районного суду Кіровоградської області, та яка за своїм статусом на період здійснення правосуддя прирівнена до статусу судді.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, в період з 2022 року по 2024 рік була присяжноюБобринецького районного суду Кіровоградської області, що підтверджується рішенням дев`ятої сесії восьмого скликання Кропивницької районної ради від 23.09.2022 року №242.

В період перебування ОСОБА_1 присяжноюБобринецького районного суду Кіровоградської області, остання брала участь у складі суду в справах окремого провадження, у тому числі й під головуванням судді Бондаренко В.В., у справах №383/852/23, №383/1105/22, №383/329/23, №383/545/23, №383/696/23, №383/874/23, №383/980/23, копії протоколів судових засідань у цих справах долучені як докази до матеріалів даної справи.

Таким чином розгляд протоколу про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією суддею Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В. може викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Вважає, що самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, та забезпечить уникнення можливих суджень учасників судового процесу про упередженість судді Бондаренко В.В.

Розглянувши заяву судді про самовідвід судді, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що заявлений самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 127 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють судді. У визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до частини 3 статті 5, частини 1 статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» народ бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних. Справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, також за участю присяжних.

Статус та гарантія прав присяжного визначені в статтях 63, 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. На присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків зі здійснення правосуддя.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що присяжний під час здійснення правосуддя за своїм статусом прирівняний до судді.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, в період з 2022 року по 2024 рік була присяжною Бобринецького районного суду Кіровоградської області, що підтверджується рішенням дев`ятої сесії восьмого скликання Кропивницької районної ради від 23.09.2022 року №242.

Вчинення порушення, пов`язаного з корупцією, яке поставлене у провину ОСОБА_1 , а саме - несвоєчасне без поважних причин неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, мало місце в 2024 році та безпосередньо пов`язане з виконанням нею функцій присяжноїБобринецького районного суду Кіровоградської області.

В період перебування ОСОБА_1 у складі присяжних Бобринецького районного суду Кіровоградської області, остання брала участь в справах окремого провадження у складі суду, у тому числі й під головуванням судді Бондаренко В.В., а саме у справах №383/852/23, №383/1105/22, №383/329/23, №383/545/23, №383/696/23, №383/874/23, №383/980/23, копії протоколів судових засідань у цих справах долучені як докази до матеріалів даної справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( ч.1 ст.1 КУпАП).

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Проте, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання відводів або самовідводів судді у справі про адміністративне правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі №2-591/11 зазначила, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Метою забезпечення виконання положень статті 1 КУпАП при вирішенні питання про відвід (самовідвід) судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є необхідність у застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права, у зв`язку з чим при розгляді заяви про самовідвід слід керуватися положеннями статей 76,80,81 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З аналізу змісту пункту 4 частини першої статті 75 КПК України, слідує, що наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є підставою для його відводу (самовідводу).

У разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу ( ч.1 ст.81 КПК України).

Статтею 29 Конституції України визначено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

У відповідності до ч.1 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема, верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Також, згідно з вимогами статті 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, ОСОБА_2 входила до складу Бобринецького районного суду Кіровоградської області як присяжна та порушення, яке їй інкримінується, безпосередньо пов`язане з виконанням нею обов`язків присяжноїБобринецького районного суду Кіровоградської області, відтак розгляд адміністративної справи про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією суддею Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В. може викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді. Тому, з метою уникнення можливих суджень учасників судового процесу про упередженість судді та виключення сумніву щодо об`єктивного, безстороннього розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-якого стороннього спостерігача не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, а також з метою забезпечення довіри до остаточного рішення суду у даній справі, приходжу до висновку, що заява про самовідвід судді Бондаренко В.В. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 15 Кодексу суддівської етики, ст.ст.1, 221, 246, 283-285 КУпАП, ст.75-80 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Бондаренко Владислава Вікторовича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Бондаренко Владислава Вікторовича від розгляду справи про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу № 383/64/26 про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передати до канцелярії Бобринецького районного суду Кіровоградської області для повторного автоматизованого розподілу справи та визначення іншого судді у встановленому законом порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Адаменко