Справа № 466/9071/25 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р. Б.
Провадження № 33/811/1631/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю захисника адвоката Оприска М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Оприска М.І. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 13.07.2025 о 21:37 год. у Львівській області Львівський район селище Брюховичі, вул. Балабанівська, 22, керуючи транспортним засобом марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи рух заднім ходом, здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, порушивши вимоги п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На постанову судді захисника адвокат Оприско М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому він не може вважатися водієм в розумінні п.1.10 ПДР.

Вказує, що ним встановлено, що на CD диску відсутній запис, на якому б був зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Звертає увагу, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем 13.07.2025 о 21:37 год., а саме на дві години раніше як розпочинається відеозапис з бодікамер.

Зауважує, що на відеозаписі з камер спостереження жодним чином не вбачається, який саме транспортний засіб здійснював рух та хто перебував за кермом.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про поважні причини суду не повідомив.

Захисник адвокат Оприсько М.В. не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Оприска М.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390895 від 14.07.2025, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 п.2.3б, п.10.9 ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди (а.с.1), схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП із наведенням переліку видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 3); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 від 13.07.2025 (а.с. 7,8).

Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.2.3б, п.10.9 ПДР, які призвели до даної ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи рух заднім ходом, здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «Мерседес», що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем спростовуються матеріалами справи, зокрема поясненнями свідка ОСОБА_4 від 13.07.2025, яка підтвердила, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 . Всупереч твердженням апелянта, показання свідка є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доказами у справі.

Зокрема, згідно з рапортом інспекторів взводу №1 роти №2 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП Миколи Ренчки, Катерини Флисник, 13.07.2025 вони, перебуваючи в складі екіпажу ОМЕГА 603 виїхали за викликом, який прийшов на службовий планшет, щодо ДТП, яка мала місце на території ресторану Opel Resort. Зі слів адміністратора ( ОСОБА_3 ) вказаного закладу, яка була свідком вчиненої ДТП, невідмий їй чоловік на ТЗ перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з ТЗ «Мерседес», після чого намагався покинути місце події. Проте свідок зачинила ворота закладу, щоб особа не могла покинути місце ДТП. Після цього адміністратор, яка була свідком події, надала письмові пояснення, а власниця ТЗ «Мерседес», яка є власницею закладу, надала відео з камер зовнішнього спостереження, на якому зафіксована ДТП та встановлено, що за кермом ТЗ «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 перебував ОСОБА_1 .

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є достатньою для того щоб прийти до однозначного висновку за критерієм поза розумним сумнівом щодо винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.

Згідно з ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

Зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Оприска Миколи Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2025 рокув справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА