Справа № 467/1838/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., з участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Покутине Шаргородського району Вінницької області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним

03 листопада 2025 року о 13 год. 18 хв. встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме, зловживаючи алкогольними напоями, допустила антисанітарію за місцем помешкання - в будинку АДРЕСА_1 і тим самим не створила усіх необхідних умов для проживання її малолітньої дитини, чим порушила свої обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою були кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і її процесуальна поведінка щодо справи

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлена належно, на що вказують дані зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, причин свого неприбуття не повідомляла, заяв і клопотань, які б вказували на те, що вона має намір брати участь у справі, до суду не направляла.

З огляду на що, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, за яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді такого роду справ не є обов`язковою, за наявності даних про належне сповіщення ОСОБА_1 про це судове провадження, суд вважав за можливе прийняти рішення у справі за її відсутності.

У свою чергу, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ураховуючи положення ст.ст. 245, 251, 280 цього ж Кодексу, проаналізував наступні питання.

Чи було учинено адміністративне правопорушення

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

А ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Частиною ч. 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів малолітніх/неповнолітніх дітей, які, зокрема, регламентуються законодавством.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей полягає у бездіяльності, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно і у неповному обсязі.

Таке ухилення може бути у формі бездіяльності, пов`язаної із незабезпеченням необхідних умов для життя, здоров`я, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Але всупереч загальноприйнятим нормам моралі, батьківського обов`язку, а також в порушення ст. 150 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 18 «Конвенції про права дитини», які зобов`язують батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, дбати та забезпечувати охорону здоров`я, рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також в рівній мірі нести відповідальність за виховання і розвиток дитини, ОСОБА_1 не виконує своїх обов`язків щодо забезпечення умов, необхідних для здоров`я та розвитку дитини і тим самим є дійсним факт учинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Чи винна ця особа у вчиненні адміністративного правопорушення

У цій справі установлено, що ОСОБА_1 має малолітню доньку ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якою проживає по АДРЕСА_2 .

З 04 липня 2025 року родина ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом Селищного центру соціальних служб Арбузинської селищної ради № 42 для відповідного пакету послуг з метою подолання складних життєвих обставин.

В ході неодноразових комісійних виїздів представників Центру за місцем мешкання ОСОБА_1 було встановлено, що вона не виконує рекомендації фахівців Центру, постійно вживає алкогольні напої та не створює відповідні умови для проживання її малолітньої дитини, зокрема, санітарно гігієнічні умови не дотримано, в кімнаті відсутні меблі, продукти харчування та приготовлена їжа.

До цього ж, ОСОБА_1 не вчасно і нерегулярно забезпечує огляд дитини лікарем.

Як встановив суд, фахівцями Центру неодноразово надавались ОСОБА_1 рекомендації щодо проходження лікування від алкогольної залежності, які не виконуються.

Тим самим, суд робить висновок, що малолітня дитина перебуває у неналежних умовах, які створюють загрозу для її здоров`я та повноцінного розвитку.

Загалом, за матеріалами справи у сім`ї ОСОБА_1 простежується негативна для розвитку дитини атмосфера, так як вона та інші повнолітні члени її сім`ї зловживають алкогольними напоями і не забезпечують комфортні умови проживання дитини, що унеможливлює належний догляд за нею і створює ризики для її здоров`я.

03 листопада 2025 року головним спеціалістом служби у справах дітей Арбузинської селищної ради ОСОБА_3 було здійснено вихід за місцем мешкання ОСОБА_1 , де виявлено останню в стані алкогольного сп`яніння, а немовля в умовах недогляду.

Спеціалістом було викликано швидку медичну допомогу та поліцію, внаслідок чого відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 873304 від 27 листопада 2025 року, який і є предметом цього судового розгляду.

Загалом протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо свого змісту, у тому числі, й викладеної у ньому суті правопорушення із відображенням усіх ознак, що дозволяють кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу.

Відповідно, суд не має підстав для визнання протоколу недопустимим доказом і оцінює його як джерело фактичних даних, яке вказує на час, місце, способ і загалом обставин учиненого правопорушення, у тому числі й у частині нормативного регулювання порушених ОСОБА_1 батьківських обов`язків.

Обставини, викладені у протоколі, не заперечувались особою, стосовно якої він складений, на що вказують наявні у ньому її пояснення.

До цього ж, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 03 листопада 2025 року як окремо, так і в сукупності прямо підтверджують викладені у протоколі обставини щодо часу, місця та способу вчинення правопорушення, а так само і його наслідків, не суперечать їм, а навпаки, повністю узгоджуються із ними.

Тим самим, ця справа забезпечена доказами у їх розумінні згідно із ст. 251 КУпАП.

Тому у ракурсі установлених фактичних обставин справи, підтверджених доказами, шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії інкримінованому складу правопорушення (кваліфікації правопорушення), суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Чи підлягає порушник адміністративній відповідальності

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, передбачених ст.ст. 18-20 КУпАП, суд не встановив.

Так само як і обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, із числа передбачених ст. 247 КУпАП.

Також суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП з огляду на установлені ним обставини учиненого правопорушення і його наслідки, зокрема, що дитину було вилучено для медичного обстеження.

Тому ОСОБА_1 підлягає відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП і застосуванням її санкції.

Мотиви накладення стягнення

На підставі ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, його обставини і наслідки, за яких дитину було вилучено із сім`ї та передано для медичного обстеження; особу ОСОБА_1 , яка раніше хоча і не притягувалась до адміністративної відповідальності, але постійно зловживає спиртним, раніше вже була позбавлена батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, ступінь її вини, поведінку до, під час та після вчиненого правопорушення, її матеріальний стан, а так само і відсутність обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, із числа передбачених ст. 34, 35 КУпАП, так і будь яких інших обставин, що здатні вплинути на міру стягнення.

За такого, суд вважає недостатнім застосування стягнення у виді попередження, так як воно за своїм видом і характером не здатне досягти мети його накладення для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як нею самою, так і іншими особами.

З огляду на характер учиненого правопорушення, за якого малолітня дитина перебувала у небезпечному для неї стані, а так само і особу ОСОБА_1 , яка має негативну соціальну історію, суд вважає домірним накладення стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.184 КУпАП.

Інші питання, що вирішуються судом при винесенні постанови

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн., розмір якого передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Заходів забезпечення провадження у справі не застосовувалось.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 245, 246, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: 1) подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; 2) витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч.1ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Ірина Явіца