єдиний унікальний номер справи 531/3221/25
номер провадження 3/531/29/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року суддя Карлівського районного суду Полтавської області Фисун Л.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

22 грудня 2025 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: хапав за руки та волосся, штовхаючи при цьому, внаслідок чого завдав шкоду здоров`ю потерпілої.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Позиції учасників справи

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від надання письмових пояснень відмовився (а.с. 1).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, зокрема, шляхом СМС-повідомлення за його заявою (а.с. 9, 15), причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення не подавав.

Потерпіла також в судове засідання не з`явилась, була належним чином та завчасно повідомлена про дату, час і місце судовго засідання (а.с.12. 16).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та на підставі наявних доказів.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення повністю підтверджується матеріали адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлений факт вчинення правопорушення (а.с. 1);

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с.2);

-письмовим поясненнями ОСОБА_2 , у яких вона повідомляє, що 22 грудня 2025 року о 20:00 її син ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, хапав її за волосся, руки, штовхав, від допомоги ШМД та від проходження СМЕ відмовилась (а.с.3);

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно якої визначений низький рівень оцінки ризиків, був винесен терміновий заборонний припис серії АА №525262 (а.с.4);

-рапортом чергового ВП № 3 про надходження повідомлення зі служби 102 стосовно домашнього насильства за повідомленням старсти села (а.с. 5).

Відповідно до п. 3, 4, 14, 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 3 цього Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Отже, суд уважає, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин відповідно до ст.34, 35 КУпАП не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд ураховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його ставлення до вчиненого, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих провину обставин, та доходить висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять нривень 60 коп) грн. (Реквізити для зарахування коштів до державного бюджету: отримувач-ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача- Казначейство України (ЕАП), рахунок №UA0026001, код класифікації доходів бюджету-22030106).

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Л.С.Фисун