ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/330/25 Номер провадження 33/814/92/26Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко О.Ю., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника в його інтересах адвоката Рохманова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 20.01.2025 року о 12-08 год у Полтавському районі с. Горбанівка пров. Миру, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ SENS д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно нього скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом не надано оцінку тому, що матеріали справи не містять даних, які б могли дозволити встановити, що він перебував за кермом транспортного засобу.

Відсутні дані про обґрунтованість зупинки його автомобіля, не складалася постанова про порушення ним ПДР України на підтвердження обґрунтованості зупинки, відсутній відеозапис, на якому поліцейський роз`яснює підстави зупинки, відсутні письмові докази того, що йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, йому не вручалося направлення на проходження огляду на стан сп`яніння та поліцейські не доставляли його в медичний заклад.

Також зазначає, що в матеріалах справи відсутній безперервний відеозапис з того моменту, коли поліцейський підійшов до його автомобіля і до закінчення розгляду справи. Не забезпечивши такої зйомки, поліцейські не залучили двох свідків.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки під час розгляду справи присутнім не був, а копію оскаржуваної постанови отримав 14 травня 2025 року, що підтверджується відстеженням поштового відправлення.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та захисника в його інтересах ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_1 при проголошенні постанови присутнім не був, а копію постанови отримав 14.05.2025, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24), а отже до цього часу він не був обізнаний про мотиви прийнятого рішення.

Поряд із цим, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 23.05.2025, тобто протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

За таких обставин, вважаю причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поважною, а тому клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2025 серії ЕПР1 № 225706; направлення до КП "Центр терапії залежностей ПОР" на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; відеозапису події.

Згідно з відеозаписом, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ SENS д.н.з. НОМЕР_1 за викладених у протоколі та постанові суду обставин.

Після зупинки транспортного засобу, у працівників поліції виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду.

Встановлення ознак сп`яніння, що є підставою для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до чинного законодавства відноситься до компетенції поліцейського, а не суду.

Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На відеозаписі зафіксовано, що на вимогу поліцейського про необхідність пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а саме в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проходження огляду.

ОСОБА_1 також було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Істотних порушень правил проходження огляду на стан сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Слід звернути увагу, що на відеозаписі ОСОБА_1 не заперечує, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Окрім того, при повідомленні підозри працівника поліції про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та необхідність у зв`язку із цим пройти огляд в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не заперечував наявності у нього таких ознак, однак відмовився від проходження огляду без пояснення причин.

Складання в цьому випадку направлення та доставку водія проти його волі до медичного закладу не є необхідним, оскільки водій під відеозапис в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу працівника поліції, передбачену п. 2.5 ПДР.

В той же час, апеляційний суд не надає оцінки діям працівників поліції при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки це виходить за межі предмету розгляду даної справи.

Щодо заперечень апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано огляд на місці зупинки транспортного засобу, то вони не узгоджуються із вимогами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 6 Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Отже, в разі наявності підозр про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я.

На підставі викладеного вважаю, що наданий суду відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан