Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/293/25
Провадження № 3/935/29/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2026 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю захисника Кушніренка А. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 05.02.2025 від Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235522 від 01.02.2025, ОСОБА_1 01.02.2025 о 00:05 годині в м. Коростишів Житомирського району Житомирської області по вулиці Володимира Великого, 71 керувала транспортним засобом Geely МK д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 ARLK-2624, результат 2,06 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнала, пояснила, що 31.01.2025 їхала додому в темну пору доби, за нею їхали працівники поліції з увімкненим синім маячком, коли вона зупинилась, працівники поліції увімкнули червоний маячок, в цей час остання побачила сусіда, який був в крові та з залізякою в руках, працівники поліції підійшли до нього, потім повернулись до ОСОБА_1 , оскільки вона дала їм свої документи, потім запропонували їй пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, остання продувала сім разів прилад Драгер, мундштук був один, прилад мав неполадки, оскільки працівник поліції комусь телефонував та повідомляв, що прилад Драгер не працює. В медичному закладі їй пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не пропонували, не пояснили, що означають цифри на Драгері, не роз`яснили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання особа, яка склала протокол ОСОБА_2 неодноразово не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У судовому засіданні захисник Кушніренко А. В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки матеріали справи не містять прямих і достатніх доказів перебування останньої у статусі водія транспортного засобу, оскільки працівники поліції на відеозаписі звертались до чоловіка. Крім того, чек приладу Драгер зафіксував час 00:04 години, згідно відеозапису з боді камери працівника поліції процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння проводилась о 00:20 годині, тобто працівниками поліції не забезпечено належної фіксації, крім того працівники поліції здійснювали певні маніпуляції з приладом Драгер, після проходження огляду ОСОБА_1 не запитали чи вона згодна з отриманим результатом, однак у матеріалах справи наявне направлення в медичний заклад для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, сформоване о 00:10 годині. Також, ОСОБА_1 о 00:05 годині, згідно відеозапису з боді камери працівника поліції, не керувала транспортним засобом, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, тому наявні розбіжності у часі. Крім того, згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2025 у справі 935/325/25 постанова серії ЕНА № 3979522 від 01.02.2025 скасована, крім того окремою ухвалою від 26.11.2025 у цій справі встановлено грубі порушення працівниками поліції порядку і процедури розгляду адміністративних справ, враховуючи постанову Чернівецького апеляційного суду від 13.10.2022, згідно якої якщо із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не убачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було б зупинити, у зв`язку із цим всі наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними і допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 235522 від 01.02.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, тестом №904, доданими фрагментами відеозаписів з місця події, наданих працівниками поліції, якими здійснювалось фіксування місця та обставин події.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в суду було переглянуто відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів здійснюється органом /посадовою особою/ за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до переглянутого у судовому засіданні відеозапису, працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, зокрема о 23:53 годині вказаного відеозапису працівники поліції повідомляють останній, що вони їхали за її транспортним засобом і бачили, що у неї не висвітлювався номерний знак, о 23:54 ОСОБА_1 не заперечуючи факт керування транспортним засобом, пояснила працівникам поліції, що їй залишилось двісті метрів доїхати додому. У ході спілкування працівниками поліції було виявлено у останньої ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано в установленному законом порядку пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що остання неодноразово відмовлялась, що зафіксовано на відеозаписі під назвою «export-q3q52.mp4», зокрема о 23:58 годині зафіксовано відмову від проходження огляду на визначення стану алкогогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі, о 00:06 годині відеозапису ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, працівником поліції їй було роз`яснено порядок проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, однак остання постійно недодувала повітря в прилад Драгер, про що їй наголошував працівник поліції, о 00:18 годині вказаного відеозапису ОСОБА_1 знову відмовилась від проходження огляду на визначення стану алкогогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі, о 00:20 годині після проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з результатом 2,06 проміле, який їй озвучений працівником поліції та повідомлено, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відповіла «добре». Також, зокрема, о 00:22 годині ОСОБА_1 пояснила працівнику поліції, що вона влаштувала перегони з сусідом, оскільки доганяла його транспортний засіб.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції №1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Стосовно доводів захисника в частині того, що згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2025 у справі 935/325/25 постанова серії ЕНА № 3979522 від 01.02.2025 скасована, крім того окремою ухвалою від 26.11.2025 у цій справі встановлено грубі порушення працівниками поліції порядку і процедури розгляду адміністративних справ та посилання на постанову Чернівецького апеляційного суду від 13.10.2022, згідно якої якщо із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не убачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було б зупинити, у зв`язку із цим всі наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними і допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд звертає увагу на те, що предметом розгляду вказаного правопорушення є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія. Законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що узгоджується із постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.12.2024 у справі № 680/495/24.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5. ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5. ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема або у керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Керування транспортним засобом ОСОБА_1 01.02.2025 у темну пору доби підтверджено нею у судовому засіданні, підтверджується також відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Крім того, згідно результату роздруківки чеку приладу Драгер від 01.02.2025, ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, тобто остання є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України.

Сторона захисту у судовому засіданні не пояснила, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, і як саме це впливає на встановлений факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння».

Посилання захисника на розбіжності у часі з нагрудної боді камери працівника поліції та чеком приладу Драгер мають місце, однак не нівелюють вчинення ОСОБА_1 31.01.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Усі інші доводи ОСОБА_1 та її захисника, на переконання суду, також не спростовують зазначених висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд враховує, що у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Тому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у повному обсязі підтверджується вказаними матеріалами справи, а ОСОБА_1 не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснень, які викладені в пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно положень статті 25 Кодексу України про адміністративні правопорушення оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.

Отже, ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні 01.02.2025 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 25, 33-35, 40-1, 130, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні 01.02.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на розрахунковий рахунок UA0006001, отримувач коштів ГУК у Житомирській області, код класифікації доходів бюджету 21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код за , стягувач: Відділ поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Житомирській області, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави на розрахунковий рахунок UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Київ/Києві, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код за .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко