Справа № 153/1724/25
Провадження № 33/801/159/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гаврилюк Т. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

03 лютого 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 11.11.2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и ла:

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 11.11.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605, 60 грн.

В апеляційній скарзі, яку ОСОБА_1 подав 19.01.2026 року. просить зазначену постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 11.11.2025 року. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання апеляційної скарги зазначає, що є військовослужбовцем, у зв`язку з проходженням військової служби оскаржувану постанову суду він не отримував, судові повістки про виклик у судові засідання не вручались, у розгляді справи він участі не брав, а про існування та зміст постанови дізнався лише 07 січня 2026 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наведенні підстави для поновлення строку, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову ухвалено судом першої інстанції 11.11.2025 року, тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 20.11.2025 року.

Відповідно до ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 19.01.2026 року, тобто з пропуском строку її оскарження.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

ОСОБА_1 не надав суду достатніх доказів, які б у повному обсязі й достовірно підтверджували його перебування на військовій службі та виконання службових обов`язків у період з 11.11.2025 року по 20.11.2025 року, що об`єктивно унеможливлювало б своєчасне подання апеляційної скарги, у зв`язку з чим наведені ним підстави пропуску строку апеляційного оскарження не можуть бути визнані судом поважними. Наявні в матеріалах справи копії окремих сторінок військового квитка не дозволяють встановити, кому саме вони належать, оскільки відсутні титульні сторінки з персональними даними, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 11.06.2025 року та довідка про перебування особи у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України підтверджують лише факт його перебування у таких місцях у період з 14.05.2024 року по 09.06.2025 року, але жодним чином не підтверджують проходження військової служби саме у листопаді 2025 року. При цьому матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 був належним чином поінформований про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про подальший розгляд справи, йому надсилалися судові повістки за зазначеною ним адресою, однак будь-яких документальних підтверджень того, що в спірний період він перебував на лінії бойового зіткнення або був позбавлений можливості реалізувати право на апеляційне оскарження, суду не подано, що свідчить про недоведеність заявлених ним підстав для поновлення строку.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Чинні норми КУпАП не пов`язуються строки на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення з датою отримання копії цієї постанови.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Законом передбачено, що пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновлюється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, в якому повинні бути викладені обставини, що слугували б поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

ОСОБА_1 не надав суду належних і достовірних доказів свого перебування на військовій службі та виконання службових обов`язків у період з 11.11.2025 по 20.11.2025 року, що об`єктивно могло б унеможливити своєчасне подання апеляційної скарги.

За наведених обставин зазначена в апеляційній скарзі причина пропуску строку на апеляційне оскарження не може бути віднесена до поважних, оскільки заявником не надано належних і достатніх доказів на її підтвердження, а відтак вона не свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від його волевиявлення та були пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, які унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 11.11.2025 року.

Таким чином, у поновлені пропущеного строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційна скаргу повернути особі, яка її подала.

Суд звертає увагу, що за змістом ч.8 ст. 169 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення в порядку, встановленому законом.

Тобто, скаржник має право на повторне звернення з апеляційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги і таке звернення відбувається без зволікання.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 11.11.2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 11.11.2025 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук