1Справа № 335/59/26 3/335/240/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ГУ ДПС у Запорізькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка є фізичною особою-підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №2, складеним головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Міщенко Л.В.. від 02.01.2026, ФОП ОСОБА_1 вчинила порушення порядку проведення розрахунків, а саме:

1) реалізацію товарів за готівкові кошти на суму 8989 грн., по яким розрахункові операції проведені без застосування ПРРО, згідно опису наявності готівки на місці проведення розрахунків в скринці каси знаходились готівкові кошти у сумі 9689 грн., при цьому фіскальний Х-звіт ПРРО не надано.

Згідно пояснень, наданих ОСОБА_1 , у скриньці каси на момент перевірки знаходились готівкові кошти двох фізичних осіб-підприємців: ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) та ФОП ОСОБА_2 (рнок НОМЕР_2 ).

Згідно інформаційної бази ДПС України, на яку надходять електронні копії розрахункових документів (Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій - СОД РРО) сума готівкових коштів від виторгу ФОП ОСОБА_2 станом на 12 год 54 хв 12.12.2025 склала 700 грн., сума готівкових коштів від виторгу ФОП ОСОБА_1 станом на 12 год 54 хв 12.12.2025 склала 0 грн.

Таким чином, встановлено не застосування ФОП ОСОБА_1 програмного реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 8989 грн., чим порушено п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.95 N?265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями);

2) в порушення п. 11 ст. З Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) перевіркою встановлено випадки використання режиму попереднього програмування найменувань та цін товарів, обліку їх кількості з порушенням порядку встановленого законодавством - відсутність відповідного найменування товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у фіскальних касових чеках при продажу товарів підакцизної групи, а саме: згідно фіскального чеку № від 07.10.2025, роздрукованого о 16 год. 43 хв. не зазначено вірне найменування товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при продажу 1 порції рому BUMBU на суму 249 грн.; згідно фіскального чеку N? від 17.10.2025, роздрукованого о 19 год. 54 хв. не зазначено вірне найменування товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при продажу 2-х порцій настоянки Бехеровка на суму 170 грн.

3) при співставленні наданих до перевірки даних первинних документів (видаткові накладні), бази даних ДПС України АС «СОД РРО/Чеки РРО) з фактичними залишками ТМЦ в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Запоріжжя, Вознесенівський район, проспект Соборний, буд. 192, частина нежитлового приміщення N?246, літера А5, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (рнокп НОМЕР_1 ), встановлено порушення ведення в порядку. встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та або за місцем їх реалізації на суму 17958 грн.

Зазначені факти свідчать про порушення пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.95 N?265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями).

4) відповідно до бази даних ДПС України (СОД РРО) протягом перевіряємого періоду встановлено створення в ПРРО розрахункових документів при продажу підакцизної групи товарів на загальну суму 245179 грн. (у.т.ч. у вересні 2025 року на суму 20651 грн, у жовтні 2025 року на суму 104181 грн, у листопаді 2025 року на суму 75938 грн, у грудні 2025 року на суму 38379 грн), які повинні маркуватися марками акцизного податку, без належного цифрового значення штрихового коду МАП. У відповідній графі почекових даних РО відсутня інформація належного цифрового значення штрихового коду МАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 155-1 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Згідно з положеннями розділу ІІ п. 2 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 №566, у разі вчинення однією особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються окремо щодо кожного з вчинених правопорушень.

Проте, в порушення зазначеної норми у протоколі про адміністративне правопорушення №2 від 02.01.2026 зазначено 4 самостійних склади адміністративного правопорушення.

Крім того, в порушення вимог ст.256 КУпАП, в протоколі стосовно кожного епізоду не зазначені ні місце, ані фактичний час вчинення адміністративного правопорушення, що має бути чітко встановлено особою, якою складено протокол за результатами виявлення правопорушення, форму вини, а саме, в чому полягали протиправні дії, які становлять склад даного правопорушення.

Суд зауважує, що саме по собі посилання посадовою особою, якою складено протокол, на зміст акта перевірки не може бути прийнято до уваги судом, оскільки він є доказом на підтвердження обставин, які мають бути вичерпно відображені саме в протоколі.

Відповідно до акту фактичної перевірки від 22.12.2025 року проведено перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 , під час якої встановлені порушення. В акті перевірки зазначена зведена інформація за результатами перевірки, проте до матеріалів перевірки не долучено усіх доказів на підтвердження вчинення ФОП ОСОБА_1 правопорушення, за даними протоколу.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, склад якого становить порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, - визначається ставленням особи, яка його вчинила, до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу та необережності.

Разом з цим, нормами ст. 10, 11 КУпАП врегульовано, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду, дані, відображені у протоколі, щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тому, враховуючи вищезазначене, суд позбавлений можливості та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, безпосередньо перебиратиме на себе функції обвинувача.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 155-1, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП - за відсутністю в її діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Новасардова