ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/16/26 Справа № 712/7116/25 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП Головуючий у І інстанції Бащенко С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участі захисника Хегая О.Б. (в режимі відеоконференції) та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 3.07.2025 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іваньки Маньківського

р-ну Черкаської обл., громадянина України,

одруженого, має середню освіту, не працює,

має на утриманні 6 неповнолітніх дітей,

проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 22.05.2025 р. о 12:52 год. в м. Черкаси по вул. Крилова, 60, ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, відповідно до постанови ДВС ВП № 51284986 від 16.07.2019р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, керував повторно, протягом року, відповідно до протоколу ЕПР1 №267602 від 10.03.2025 р., чим порушив п. 2.1 а) ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення про тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами було прийняте ДВС у 2019 р., проте зазначене рішення йому не надсилалося.

При розгляді справи про адмінправопорушення суд не дослідив законність позбавлення його права керування Голованівським райсудом Кіровоградської обл., судом не були витребувані матеріали провадження для встановлення тимчасового обмеження та законності притягнення до адмінвідповідальності, тому вважає що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, заслухавши захисника Хегая О.Б. (в режимі відеоконференції) та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адмінправопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 338342 від 22.05.2025р. (а. пр. 1); копією постанови № 386/422/25 від 15.04.2025р., роздрукованої з відкритих джерел - ЄДРСР, яка набрала законної сили 25.04.2025 р. (а. пр. 3); рапортом інспектора поліції (а. пр. 2); відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а. пр. 7).

Суд першої інстанції вірно встановив, що 22.05.2025 р. о 12:52 год. в м. Черкаси по вул. Крилова, 60 ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, р/номер НОМЕР_1 , повторно, протягом року, будучи на підставі постанови Голованівського райсуду Кіровоградської обл. від 15.04.2025 р. позбавлений права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

В матеріалах справи наявні докази на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки, як повторність, оскільки відповідно до постанови Голованівського райсуду Кіровоградської обл. від 15.04.2025 р. ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, рішення суду набрало законної сили 25.04.2025 р.

З тексту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не згоден з рішенням суду.

Дії суду, застосована ним процедура жодним чином не вплинули і не могли вплинути на формування сукупності доказів вчинення адмінправопорушення. Розглянувши справу і прийнявши рішення на основі повного, всебічного, об`єктивного й неупередженого дослідження й аналізу матеріалів, направлених правоохоронним органом, суд діяв виключно у межах власної функції - відправлення правосуддя.

Доводи апелянта про незаконність постанови суду у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису.

Доводи апелянта про те, що він не знав про наявність рішення Голованівського райсуду Кіровоградської обл. від 15.04.2025 р., відповідно до якого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три місяці, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки судом з`ясовано, що ОСОБА_1 отримав копію протоколу про вчинення адмінправопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП 10.03.2025 р., мав можливість отримати відомості про судове рішення та про накладення на нього відповідного стягнення, проте він продовжив протиправну діяльність та 22.05.2025 р. повторно керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.

Суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, які були ретельно досліджені судом першої інстанції та висновки суду належним чином обґрунтовані в судовому рішенні.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу про адмінправопорушення не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адмінправопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 3.07.2025 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.