Справа № 278/6001/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 ЖРУП №1 ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Житомир, громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №041389 від 22.11.2025 року вбачається, що 22.11.2025 року о 20:00 годині ОСОБА_1 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягають у висловлюванні нецензурною лайкою на його адресу та погрозах фізичною розправою, що могло завдати шкоди його психологічному здоров`ю.

Водночас, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №036954 від 26.11.2025 року вбачається, що 26.11.2025 року о 00:30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , відносно свого колишнього співмешканця висловлювалась нецензурними словами, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканця ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала. Повідомила, що у двох випадках не вчиняла щодо ОСОБА_2 домашнього насильства. Водночас, надала як докази фотографії, на яких зафіксовані нанесені їй тілесні ушкодження ОСОБА_2 , зокрема, отримані ушкодження 24.11.2025 року (а.с. 17, 18, 21, 22). Пояснила, що колишній співмешканець викликав наряд поліції у відповідь на її звернення до поліції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №041389 від 22.11.2025 та серії ВАВ №036954 від 26.11.2025, протоколи прийняття заяв про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_2 .

Крім того, долучена заява ОСОБА_1 про визнання вини у повному обсязі (а.с. 7), проти якої вона заперечувала у судовому засіданні, мотивуючи тим, що не підписувала таку особисто; почерк у заяві не відповідає її власному, на підтвердження чого продемонструвала заяви, підписані нею власноруч (а.с. 11).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП виражається в умисному вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма, домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З пояснень ОСОБА_1 та доданих нею доказів вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв конфлікти з нею та застосовував до неї фізичну силу. Водночас, матеріали справи не містять інших доказів, окрім долучених працівниками поліції до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних порушень. Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі ст. 36 КУпАП, дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи №278/6001/25 та №278/6150/25 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), та присвоїти номер справи №278/6001/25.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд.

Суддя О. М. Дубовік