Справа № 156/14/26
Провадження № 3/156/62/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, старшого лейтенанта, працюючого на посаді ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Старший лейтенант ОСОБА_1 , знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов?язків з військової служби, діючи всупереч обов?язкам, визначеним у Статутах Збройних Сил України, допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, а саме не забезпечив виконання особовим складом територіального центру комплектування та соціальної підтримки поставлених перед ним завдань щодо належного використання портативних відеореєстраторів, не вчиняв жодних заходів дисциплінарного впливу щодо підпорядкованого особового складу за недотримання вимог Інструкції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав, щиро розкаявся. Пояснив, що спочатку їм видали боді-камери, у яких швидко розряджались батареї. Наразі у них є нові боді-камери, які працюють справно. Він постійно наголошує підпорядкованому особовому складу про необхідність належного використання портативних відеореєстраторів при оповіщенні населення. Підтвердив, що не вчиняв заходів дисциплінарного впливу щодо особового складу за неналежне використання портативних відеореєстраторів. Додав, що буде більше приділяти уваги до даної проблеми, та не допустить її повторення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.

З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Невиконання службових обов`язків полягає у невиконання дій, які входять до службових обов`язків.

Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої наказом МО України №532 від 06 серпня 2024 року (далі Інструкція), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 вересня 2024 року за №1391/42736, включення портативного відеореєстратора уповноваженими представниками відбувається з моменту початку виконання ними службових обов`язків щодо здійснення заходів оповіщення громадян, перевірки їх військово-облікових документів, а відеозапис ведеться безперервно до завершення виконання заходів, крім випадків загрози попадання на відеореєстратор військових об`єктів або інформації з обмеженим доступом та випадків, пов`язаних з виникненням у уповноваженого представника особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора уповноважений представник переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з п. 4 Розділу IV Інструкції, контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і відеозапису, здійснює відповідальна особа, а за інформацією, отриманою за їх допомогою,-безпосередньо керівник ТЦК та СП.

Відповідно до п. 9 Розділу IV Інструкції, для здійснення моніторингу виконання обов`язків уповноваженими представниками під час виконання заходів оповіщення, перевірки військово-облікових документів керівник ТЦК та СП не рідше одного разу на тиждень вибірково проводить онлайн-перегляд матеріалів фото- і відеозаписів з портативних відеореєстраторів на предмет дотримання вимог цієї Інструкції.

Судом встановлено, що з вересня 2025 року ОСОБА_1 працює на посаді ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто, до його обов`язків належить контроль за інформацією, отриманою уповноваженими представниками під час виконання заходів оповіщення за допомогою технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і відеозапису шляхом їх вибіркового перегляду не рідше одного разу на тиждень.

Відповідно до пункту 15 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний забезпечувати виконання особовим складом територіального центру комплектування та соціальної підтримки поставлених перед ним завдань.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, окрім визнання ним своєї вини, повністю підтверджується наступними доказами дослідженими судом, а саме:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ЛВЛ №15 від 06.01.2026, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- копією журналу обліку перевірок відеозаписів із стаціонарної системи технічних засобів фото-і відеозапису ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- копією журналу обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам?яті, копіювання цифрової інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- копією наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 187 від 29.08.2025 про призначення відповідальних осіб за зберігання, видачу та приймання портативних відео реєстраторів (нагрудних камер), карт пам?яті, обліку, зберігання та видачі інформації, отриманої з портативних відео реєстраторів, ведення відповідної документації ІНФОРМАЦІЯ_4 та його відділів;

- копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 06.01.2026, з яких вбачається, що ним здійснюється вибірковий онлайн перегляд відеозаписів з портативних відео реєстраторів на предмет дотримання вимог інструкції. Йому відомо про факти порушення інструкції групами оповіщення. Він постійно наголошує на необхідності дотримання вимог інструкції особам, які здійснюють заходи оповіщення громадян. Заходів дисциплінарного впливу, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України він не застосовував;

- копією акту огляду жорсткого диска Seagate Basic (інвентарний №14) від 06.01.2026. З акту слідує, що при відкритті жорсткого диска, встановлено, що на ньому міститься папка з назвою «відео». При відкритті папки «відео» встановлено, що вона містить папку під назвою «1-2 екіпажи». При відкритті папки «1-2 екіпажи», встановлено, що в ній наявні папки під назвою «грудень», «січень». При відкритті папки за грудень встановлено, що в ній містяться 27 папок з назвами «01.12», «02.12», «03.12», «04.12», «05.12», «06.12», «07.12», «08.12», «09.12», «10.12», «11.12», «12.12», «13.12», «14.12», «15.12», «16.12», «17.12», «18.12», «19.12», «20.12», «21.12», «22.12», «23.12», «24.12», «25.12», «27.12», «29.12». При відкритті вказаних папок встановлено, що в кожній із них є відео із заходами оповіщення громадян загальною тривалістю від декількох секунд до декількох хвилин за весь день оповіщення. Відео із заходами оповіщення за 26.12.2025, 28.12.2025, 30-31.12.2025 відсутні. При відкритті папки під назвою «січень» встановлено, що на ній є одне відео із заходами оповіщення громадян тривалістю 5 хвилин.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

На переконання суду, надані докази є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Разом з тим, ст.22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 ст.61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вищевказана норма Конституції України свідчить про те, що відповідальність особи за вчинення правопорушення у кожному випадку є окремою та персональною за своїми ознаками.

Чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними, а тому орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи вищевказане, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням особи правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягається вперше, щиро розкаявся та зобов`язався більше не допускати подібних правопорушень, враховуючи, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не призвело до істотної шкоди, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, суд виносить постанову про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ч.2 ст.172-15 КУпАП, керуючись ст. ст. 22, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Н. Комзюк