ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 Справа №607/1432/26 Провадження №3/607/1060/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справ, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, який постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2025 та 25.08.2025 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: висловлював словесні образи та погрози, внаслідок чого завдав шкоди його психічному здоров`ю, чим порушив вимоги пунктів 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за невиконання термінового заборонного припису та щодо якого винесений терміновий заборонний припис серії АА №654483 від 12.01.2026, в період часу з 08 год. 00 хв. 16.01.2026 по 13 год. 40 хв. 17.01.2026, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , особисто спілкувався з постраждалою особою ОСОБА_3 , у зв`язку з чим не виконав вказаний терміновий заборонний припис, а саме: заборону в будь-яких спосіб контактувати з постраждалою особою, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/1432/26 (провадження №3/607/1060/2026) та №607/1434/26 (провадження №3/607/1061/2026) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справ, що стверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №781342 та серії ВАД №781343 від 19.01.2026, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 знав, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, щодо нього розглядатимуться Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 02.02.2026 о 10 год. 30 хв., ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справ не звертався.

Також на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справ щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справ були зазначені дата, час та місце їх слухання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаним про дату, час та місце розгляду справ щодо нього, не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явився, клопотань по відкладення розгляду справ не подавав, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При прийнятті рішення про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя також враховує положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-8 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або у разі вчинення вказаних діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 р. І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 р. І вказаного Закону психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За змістом ч. 3 ст. 173-8 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 25 вказаного Закону терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-8 КУпАП доведена матеріалами справи, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №781342 та серії ВАД №781343 від 19.01.2026, складених у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 ; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.01.2026, згідно з яким 19.01.2026 працівником поліції прийнято усну заяву від ОСОБА_2 про те, що 13.01.2026 о 18 год. 00 хв. його син ОСОБА_1 вчинив відносно нього домашнє насильство, а саме: висловлював словесні образи та погрози; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 19.01.2026, згідно з якими 13.01.2026 о 18 год. 00 хв. його син ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно нього домашнє насильство, а саме: висловлював словесні образи та погрози; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 19.01.2026, згідно з якими 13.01.2026 о 18 год. 00 хв. він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: висловлював словесні образи та погрози, а також в період часу з 08 год. 00 хв. 16.01.2026 по 13 год. 40 хв. 17.01.2026, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , особисто спілкувався зі своєю матір`ю ОСОБА_3 ; терміновому заборонному приписі стосовно кривдника серії АА №654488 від 19.01.2026, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 13.01.2026 о 18 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , відносно свого батька ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру, працівником поліції вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, на строк 5 діб (з 13 год. 50 хв. 19.01.2026 до 13 год. 50 хв. 24.01.2026), копію якого було отримано ОСОБА_2 ; формах оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.01.2026 та 19.01.2026; постанові судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2025, яка набрала законної сили 03.07.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу; рапорті ПОГ СВГ ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Микитіна Н. від 19.01.2026; терміновому заборонному приписі стосовно кривдника серії АА №654483 від 12.01.2026, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 11.01.2026 о 22 год 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , відносно своєї матері ОСОБА_3 домашнього насильства психологічного характеру, працівником поліції вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, на строк 5 діб (з 13 год. 40 хв. 12.01.2026 до 13 год. 40 хв. 17.01.2026), копію якого було отримано ОСОБА_2 ; постанові судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.08.2025, яка набрала законної сили 29.09.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, а також склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, а саме: повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, а тому ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності.

При цьому будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Приймаючи рішення, суддя враховує й те, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складених відносно нього протоколах обставин.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як видно, у даному випадку більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_1 є вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, яке передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, що вказує на необхідність накладення стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, що посягають на громадських порядок і громадську безпеку, дані про його особу, ступінь вини, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді громадських робіт на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому суддя не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_1 інших видів адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме у виді штрафу або адміністративного арешту, оскільки їх застосування не призведе до виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Будь-яких обставин, які б згідно з положеннями ч. 3 ст. 30-1 КУпАП перешкоджали застосуванню щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді громадських робіт, суддею не встановлено.

На переконання судді, застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді громадських робіт, які полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №607/1432/26 (провадження №3/607/1060/2026)про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП та №607/1434/26 (провадження №3/607/1061/2026) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/1432/26.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-8 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук