02.02.2026 Єдиний унікальний № 371/1745/25
провадження № 3-в/371/2/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 р. суддя Миронівського районного суду Київської області Гуренко М.О. розглянувши подання Обухівського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про заміну не відбутої частини адміністративного стягнення ОСОБА_1 , у вигляді громадських робіт на штраф,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Обухівського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області Хоменко В.І. звернулася до суду з даним поданням про замінну адміністративного стягнення, оскільки, ОСОБА_1 не має за місцем реєстрації, його місце перебування не відоме.

За цих обставин, Центр пробації надіслав матеріали до районного суду для розгляду питання про заміну не відбутої частини адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт на штраф, згідно ст. 321-4 КУпАП.

Розглянувши дане подання у відповідності до положеньКУпАП, зокрема дослідивши безпосередньо доводи викладені у ньому та матеріали судового провадження, приходжу до наступного.

Згідно постанови Миронівського районного суду міста Київської області від 19 листопада 2025 року у справі №371/1745/25 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні діяння за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, що він 22 жовтня 2025 року близько 19 години 30 хвилин в АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лексикою в бік доньки ОСОБА_2 провокував на конфлікт будучи в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З цього судового рішення слідує, що за описані дії на порушника накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 годин.

У відповідності до положень статті 321-4 КУпАП, у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Тобто, відповідно до ст. 321-4 КУпАП, заміна покарання це право, а не обов`язок суду.

Надаючи оцінку цим обставинам, суддя бере до уваги більш широкий контекст, що характеризує поведінку особи. Так, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні діяння за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, що він 22 жовтня 2025 року близько 19 години 30 хвилин в АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лексикою в бік доньки ОСОБА_2 провокував на конфлікт будучи в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Незважаючи на відсутність значного розміру заподіяної шкоди, сама суть діяння - посягання на психологічне здоров`я людини - свідчить про свідоме порушення базових соціальних і правових норм. Це правопорушення є деструктивним, у першу чергу, в моральному вимірі, і не може розцінюватися як формальна або випадкова поведінка.

З огляду на надані матеріали справи вбачається, що особа не з`явилася до Центру пробації, не виявила готовність до виконання призначеного покарання у формі громадських робіт, вчинила правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Поряд з тим, ОСОБА_1 ніде не працює, а отже не зможе виконати покарання у вигляді штрафу, фактично уникнувши від його виконання.

Суд звертає увагу на те, що виконання адміністративного стягнення має не лише каральний, а й суттєвий виховний зміст. Громадські роботи як форма покарання передбачають безпосереднє залучення особи до суспільно корисної діяльності - саме це є механізмом виховання та ресоціалізації. Заміна таких робіт на символічно м`яке покарання у вигляді штрафу нівелює передбачений законодавцем баланс між тяжкістю діяння та наслідками для порушника.

В умовах, коли правопорядок перебуває під тиском зовнішніх і внутрішніх викликів, поблажливість до порушників базових правових норм створює ризики повторення аналогічних дій, підриває суспільну довіру до механізмів справедливості та знижує профілактичний ефект адміністративного провадження. Застосування ст. 321-4 КУпАП у даному випадку без урахування контексту - характеру правопорушення, його моральної оцінки, реакції особи на призначене покарання - було б відступом від публічного інтересу, закріпленого у ст. 1 КУпАП, який полягає у захисті суспільних відносин, заснованих на добросовісності, правопорядку та повазі до закону.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що подання про заміну адміністративного стягнення є необґрунтованим, а отже, у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 283-285, 321-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання про заміну не відбутої частини адміністративного стягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді громадських робіт на штраф - відмовити.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Суддя М.О. Гуренко