П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного Управління ДПС у Києві Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працююча адміністратор-касор ТОВ «Крафтографія», проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11.12.2025 року, здійснювала діяльність ТОВ «Крафтографія» за адресою: м. Київ, вул. Ігорівська, 14А, що в Подільському районі м. Києва, порушила порядок проведення розрахунків, а саме проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідних розрахункових документів встановленої форми та змісту, а також суб`єктом господарювання незабезпечено введення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, чим порушено п. 1 п. 2 п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, зі змінами і доповненнями, зафіксовано актом фактичної перевірки № 107372/Ж5/26/15/07/41251474 від 11.12.2025.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомила.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №5565 від 11.12.2025, копією акту фактичної перевірки № 107372/Ж5/26/15/07/41251474 від 11.12.2025.

Пункт 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає, що застосування РРО/ПРРО є обов`язковим при здійсненні розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Пункт 2 ст. 3 уточнює, що РРО/ПРРО застосовуються, у тому числі, під час продажу товарів та надання послуг через Інтернет, а пункт 12 ст. 3 зобов`язує суб`єктів господарювання вести у встановленому порядку облік товарів за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише облікованих товарів та надавати податковим органам документи, що підтверджують походження товарів, під час перевірки.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, тобто порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, з урахуванням обставин скоєння правопорушення та його наслідків, особи правопорушника, суд вважає необхідним застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у вигляді штрафу десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке обране стягнення, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде мірою відповідальності та застосовано з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, та запобігати вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 665,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 155-1, 221, 283, КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Згідно з ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Н. М. Ларіонова