П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2026 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Гожули Полтавської обл., військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , військовий квиток НОМЕР_3 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

05.01.2026 о 04-00 год. солдат ОСОБА_1 був виявлений представниками в/ч НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). В подальшому, солдата ОСОБА_1 було направлено до КНП ХОР «ОКНЛ» відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння, де йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат огляду 2.09 промілле. Відповідно до виписки №21 від 06.01.2026 із медичної картки солдата ОСОБА_1 ,, останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП. Відносно солдата ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ДНХ-0105 від 06.01.2026.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, залишив телефонограму, в якій просив розглядати справу без його присутності. Також в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі.

Враховуючи викладене, а також положення ч.2 ст. 268 КУпАП, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст.1, ч. 8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався указами Президента України та триває досі.

Таким чином, в Україні діє особливий період.

Положеннями ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551 (далі за текстом - Статут) усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Ст. 1 Статуту передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Вина солдата ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: копією військового квитка НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 . 15.11.2024; відомостями, зазначеними у протоколі ДНХ-0105 від 06.01.2026 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП; випискою №21 із медичної карти амбулаторного хворого, відповідно до якої ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 2.09 промілле, письмовими пояснення ОСОБА_1 в матеріалах справи, згідно з якими він вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні визнає.

За вказаних обставин, приходжу до переконання про наявність в діях солдата ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, передбачені ст.ст. 34, 35 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що на солдата ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення слід стягнути судовий збір у сумі 665.60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-20, 268, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу: за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя