Справа №: 343/33/26
Провадження №: 3/343/65/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі: судді Монташевич С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, є фізичною особою-підприємцем, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

згідно із протоколом № 2495 про адміністративне правопорушення від 17.11.2025, під час проведення фактичної перевірки магазину за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ФОП ОСОБА_1 , головний державний інспектор ГУ ДПС в Івано-Франківській області встановила, що ОСОБА_1 , підприємець, вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО, не видача розрахункового документа встановленої форми, проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, чим порушив п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що в нього, дійсно, була перевірка, під час якої можливо і були встановлені якісь порушення, однак доказів такого до протоколу не надано. Тому просив його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП не притягувати.

ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, надано такі досліджені в судовому засіданні докази, а саме:

- протокол № 2495 про адміністративне правопорушення від 17.11.2025, який складено відносно ОСОБА_1 , в якому викладена суть адміністративного правопорушення, що описано вище. ОСОБА_1 із протоколом ознайомився, його копію отримав, що підтвердив своїми підписами (а.с. 2);

- акт (довідку) фактичної перевірки від 11.11.2025 (а.с. 3-6), який складено під час перевірки магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що в АДРЕСА_3 , у присутності ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_2 від 11.11.2025 (а.с. 7), фіксальний чек від 28.08.2024 ФОП ОСОБА_3 (додаток 2) (а.с. 9) та інші дані щодо ФОП ОСОБА_4 (а.с. 8, 10).

У свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 указав, що вказані вище докази, крім протоколу, його не стосуються, тому не можуть братися до уваги.

V. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Діючим законодавством передбачено, що посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять у собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Суд, у свою чергу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією відповідних статтей КУпАП, і лише після цього дійти висновку, чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме таких правопорушень, які поставлені особі у провину.

Так, ч. 1 ст. 155-1 КУпАП визначено, що порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За способом викладення диспозиція ст. 155-1 КУпАП є бланкетною. Диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки. Таким нормативно-правовим актом, зокрема, є Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

З протоколу про адміністративне правопорушення суд установив, що ОСОБА_1 поставлено у провину порушення ним п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

На підтвердження поставлених у провину порушень суду надано тільки протокол № 2495 про адміністративне правопорушення від 17.11.2025, який складений відносно ОСОБА_1 і не може бути самостійним доказом винуватості останнього. Обставини, зазначені у протоколі, повинні бути підтверджені відповідними доказами. Натомість інші долучені докази складені відносно іншої особи, а відтак не можуть свідчити про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 рішення ЄСПЛ у справі «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення особою правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведені вимоги закону, встановлені в сукупності обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за недоведеністю наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

На підставі викладеного, ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич