Справа № 462/309/26
ПОСТАНОВА

28 січня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.5 ст. 126, ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 06.01.2026 р. о 16 годині 00 хвилин у м. Львові на вул. Городоцька, 68 будучи двічі протягом року підданий адміністративному стягненню за вчинення діянь, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz E220, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від походження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я у відповідного фахівця-лікаря відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 06.01.2026 р. о 16 годині 00 хвилин у м. Львові на вул. Городоцька, 68 керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz E220, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, вчинив правопорушення повторно, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи у суді не з`явився, доказів поважності своєї неявки не надав, хоча про час та місце розгляду справи судом був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Суд враховує, що ОСОБА_1 на місці складення протоколів про адміністративні правопорушення був повідомлений про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова, а також інформація щодо часу та місця розгляду зазначених справ розміщувалась на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zl.lv.court.gov.ua.

Крім цього, відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Розглянувши матеріали справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинених правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №560410 від 06.01.2026 р. та серії ЕПР1 № 560393 відповідно, записами нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснено підстави зупинки, його права, можливість пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився, рапортом працівника поліції від 06.01.2026 року, в якому деталізовано викладені обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень, направлення складеного поліцейським взводу № 2 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП сержантом поліції Винницьким В.О. про скерування на огляд ОСОБА_1 як водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також довідками з інформаційного порталу Національної поліції України від 07.01.2026 р., що ОСОБА_1 притягався 13.06.2025 року УПП у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 13.06.2025 р правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу; 23.09.2025 року Демидівським районним судом Рівненської області до адміністративної відповідальності за скоєння 06.07.2025 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та 25.08.2025 року Шевченківським районним судом м .Львова ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння 21.07.2025 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Наведене узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, досліджені судом докази, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення винуватості особи, відносної якої складені протоколи, а тому враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку із наведеним, враховуючи особу правопорушника, а також із врахуванням положень ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення та конфіскації транспортного засобу, оскільки згідно довідки УПП у Львівській області ДПП від 07.01.2026 р. за гр. ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані /а.с.6/.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Керуючись ст. 23, 36 40-1, 126, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення із врахуванням положень ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить51000,00 /п`ятдесят одну/ тисячу гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 /десять/ років без оплатного вилучення та конфіскації транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.