Справа №: 486/2208/25 Провадження № 3/486/42/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року м.Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

при секретарі судового засідання Грабовській А.Д.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем у магазині «М`ясна кухня», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №724413 від 04.11.2025 ОСОБА_1 03.11.2025 о 15:00 год за адресою: м. Південноукраїнськ, б-р. Квітковий, буд.9 в приміщенні Південноукраїнського МЦСС виражалася нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , чим ображала людську гідність та громадську мораль.

Дії ОСОБА_1 особою, яка складала протокол, кваліфіковані за ст.173 КУпАП, тобто дрібне хуліганство, нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свою вину не визнала, пояснила, що звернулась у письмовій формі до міського центру соціальних служб зі зверненням про надання інформації. Так як відповіді не отримала, вона прийшла до служби особисто, але відповіді їй знову не надали та фактично виштовхали її. Потерпіла ОСОБА_2 сказала їй «пошла вон».

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, до протоколу працівниками поліції було додано наступні докази.

Рапорт працівника поліції ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 03.11.2025, в якому зазначено, що о 15:11 год надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що 10 хв тому ОСОБА_1 поводила себе агресивно та неадекватно, висловлювалася нецензурною лайкою. На місці події ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 постійно приходить до Південноукраїнського МЦСС для вияснення питання (позбавлення материнських прав 13 років тому), на даний момент дівчині 23 роки і служба ніяк не може допомогти їй в поверненні дівчини до матері, але ОСОБА_1 починає поводити себе неадекватно по відношенню до працівників, чим здійснює психологічне насильство.

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.11.2025, в якому вказано, що 03.11.2025 о 15:00 год на робочому місці Південноукраїнського міського центру соціальних служб на прийом по соц.питанням неодноразово звертається ОСОБА_1 , яка в ході спілкування постійно веде себе неадекватно, спілкується нецензурною лайкою та займається психологічним насильством.

Письмові пояснення ОСОБА_2 від 03.11.2025, відповідно до яких вона є директором Південноукраїнського МЦСС. 03.11.2025 до неї з питань соціального характеру звернулась ОСОБА_1 . В ході спілкування особа почала поводити себе неадекватно та розмовляти нецензурною лайкою. Раз на рік ОСОБА_1 приходить з одним і тим самим питанням «повернення дитини». 13 років тому вона була позбавлена материнських прав, але на даний момент дитині вже 23 роки, тому надати допомогу в цьому витання вони не можуть. Просить поліцію вплинути на ОСОБА_1 , бо на постійній основі здійснює психологічне насильство.

Письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.11.2025, відповідно до яких вона є працівником Південноукраїнського МЦСС. ОСОБА_1 на постійній основі звертається до них з питань соціальної допомоги, але кожна розмова закінчується психологічним насильством, яке вона висловлює проти працівників. Раз на рік ОСОБА_1 приходить з одним і тим самим питанням «повернення дитини». 13 років тому вона була позбавлена материнських прав, але на даний момент дитині вже 23 роки, тому надати допомогу в цьому витання вони не можуть. Просить поліцію вплинути на ОСОБА_1 , бо на постійній основі здійснює психологічне насильство.

Письмові пояснення ОСОБА_1 від 04.11.2025, відповідно до яких вона близько 14:00 год прийшла в приміщення соціального захисту в м.Південноукраїнську, щоб дізнатися про отримання відповіді, що стосується її доньки. В цей час у неї з директором соціального захисту населення ОСОБА_2 та ще однією незнайомою їй жінкою, яка працює в соц.захисті, виник конфлікт, під час якого ОСОБА_2 та ця жінка виштовхували її з приміщення, штовхала, чим принижували її честь та гідність.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для складення протоколу відносно ОСОБА_1 були пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони зазначили, що ОСОБА_1 на постійній основі звертається до них з питань соціальної допомоги, але кожна розмова закінчується психологічним насильством, яке вона висловлює проти працівників. 03.11.2025 в ході спілкування ОСОБА_1 почала поводити себе неадекватно та розмовляти нецензурною лайкою.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Жодних відео, які підтверджували б обставини, викладені в протоколі, не додано, свідків не залучено.

Водночас з письмових пояснень, протоколу та наданих у суді пояснень ОСОБА_1 слідує, що виникла сварка між працівником центру соціальних служб та відвідувачем цього центру під час прийому. Сама ОСОБА_1 обставини, викладені в протоколі заперечувала. Надані нею пояснення суду узгоджуються з письмовими поясненнями, долученими до протоколу. Крім того, ОСОБА_1 надала суду для огляду протокол, який було складено за даною подією відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП.

Отже, під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 порушила громадський порядок та спокій громадян, чим вчинила дрібне хуліганство, відео до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, до матеріалів справи не приєднувалося. Свідки у справі відсутні. Крім того, в графі протоколу "потерпілі" взагалі відсутня інформація.

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 173 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, а також самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що матеріали справи відносно притягнення ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останньою інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст.173, 245, ч. 1 ст.247, 280,283,284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Волощук