Справа № 450/5626/25 Провадження № 3/450/280/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 26.11.2025 року від ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно мотивів протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 990705 від 07.11.2025 року, ОСОБА_1 07.11.2025 року о 01 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурними словами та кричав. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання 27.01.2026 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 26.01.2026 року захисником ОСОБА_1 . Петренко О.В. подано заяву, згідно мотивів якої просила відкласти розгляд справи з метою ознайомлення із матеріалами справи, узгодження правової позиції з клієнтом і надання останньому належної професійної правничої допомоги. Розгляд справи відкладено на 29.01.2026 року о 08 год. 40 хв.

28.01.2026 року захисником ОСОБА_1 . Петренко О.В. подано заяву про переведення процесуальних та інших документів в електронну форму і ознайомлення із матеріалами справи про адміністративне правопорушення через систему «Електронний суд», на яку 28.01.2026 року Пустомитівським районним судом Львівської області надано відповідь.

28.01.2026 року захисником ОСОБА_1 Петренко О.В. подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Мотивувала клопотання можливістю застосування аналогії закону за КПК України, дотриманням розумних строків рогляду справи та забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постановою від 29.01.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання захисником ОСОБА_1 Петренко О.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання 29.01.2026 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_1 та його захисник Петренко О.В. не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у їх відсутності не подали. 29.01.2026 року потерпіла ОСОБА_2 подала заяву про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами такої, з якими ознайомилась 29.01.2026 року, про що розписалась письмово. Крім цього, 29.01.2026 року потерпілою ОСОБА_2 подано заяву, згідно мотивів якої повідомила, що у неї з чоловіком ОСОБА_1 виник конфлікт на побутовому ґрунті та суперечка, а її матір не розібравшись у ситуації безпідставно викликала працівників поліції, які під диктовку повідомляли обставини, які слід написати письмово. Повідомила, що її чоловік не вчиняв відносно неї домашнє насильство, у зв`язку із чим просила закрити провадження по справі.

В судовому засіданні 29.01.2026 року потерпіла ОСОБА_2 надала пояснення аналогічні викладеним письмово, подану заяву підтримала та просила закрити провадження по справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно її чоловіка ОСОБА_1 .

Розгляд справи відкладено на 09 год. 00 хв. 30.01.2026 року.

В судове засідання 30.01.2026 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 , його захисник Петренко О.В. та потерпіла ОСОБА_2 не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у їх відсутності не подали.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним про оформлення відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення, в тому числі протоколу серії ВАД № 990705 від 07.11.2025 року, в якому останній відмовився розписуватись, не виявив належної зацікавленості у розгляді його справи.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Працівниками поліції оформлено матеріали адміністративної справи лише на підставі звернення матері ОСОБА_2 , яка не є стороною суперечки, та письмових пояснень ОСОБА_2 , яка повідомила, що такі написані під диктовку працівників поліції, а тому встановити вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо потерпілої неможливо.

Протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути єдиними доказами по справі за відсутності інших належних і допустимих процесуальних документів скоєння адміністративного правопорушення.

ЄСПЛ у справі «Гайдашевський проти України» визнав порушення ст. 6, оскільки здійснюючи пошук доказів та засуджуючи заявника на їх підставі, апеляційний суд створив враження плутанини між ролями прокурора та судді.

Також слід звернути увагу на приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р.), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р.), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016 р., відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду не надано.

Окрім наведеного, ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 жодного домашнього насильства щодо неї не вчиняв.

За ч. 2 ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, провадження в справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 7, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.