Справа №461/879/26
Провадження №3/461/464/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мироненко Л.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді провідного інженера ЗРННЦЗІ НУ «Львівська політехніка»,

за п. 4 ч. 1ст. 212-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведення комісією УСБУ у Львівській області вищезазначеної спеціальної експертизи в НУ "Львівська політехніка" виявлені порушення вимог законодавства в сфері охорони державної таємниці, зокрема, Закону України "Про державну таємницю" (далі - Закон) та "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок).

В ході проведення спеціальної експертизи встановлено, що в порушення вимог статті 15 Закону та пунктів 153, 154, 155, 156, 157 Порядку, провідним інженером ЗРННЦЗІ НУ "Львівська політехніка" ОСОБА_1 , не надано гриф секретності матеріальному носію інформації, що становить державну таємницю, який він готував та підписав як член відповідної комісії з перевірки придатності одного з режимних приміщень для проведення секретних робіт, а саме щодо "Акту про придатність приміщення №... режимно-секретного відділу навчального корпусу № 20 НУ "Львівська політехніка" для проведення секретних робіт" (реєстраційний № 866дск від 30.10.2025, інв. №1635). Зокрема, вказаному документу був наданий гриф обмеження доступу "Для службового користування" за наявності в ньому відомостей, що відповідають положенням статті 4.11.10 "Зводу відомостей, що становлять державну таємницю", затвердженого наказом Служби безпеки України від 23.12.2020 № 383 (далі - ЗВДТ), та мають ступінь секретності "Таємно".

Вищезазначене підтверджено експертною комісією з питань таємниць НУ "Львівська політехніка" (створена відповідно до наказу ректора університету від 18.12.2025 № 40), яка з урахуванням вимог пунктів 122, 163 та 174 Порядку здійснила перегляд матеріального носія інформації на предмет наявності чи відсутності в ньому відомостей, що становлять державну таємницю. Зокрема, за результатами перегляду встановлено, що відомості, які містяться у вказаному носії інформації становлять державну таємницю та відповідають положенням статті 4.11.10 ЗВДТ.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог статей 15, 28 Закону та пунктів 116, 153, 155 Порядку, не надано грифа секретності матеріальному носію інформації, що містить державну таємницю, як особою, що готувала та підписувала відповідний документ.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, вину визнав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 212-2 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: надання грифа секретності матеріальним носіям конфіденційної або іншої таємної інформації, яка не становить державної таємниці, або ненадання грифа секретності матеріальним носіям інформації, що становить державну таємницю, а також безпідставне скасування чи зниження грифа секретності матеріальних носіїв секретної інформації (пункт 4).

Враховуючи визнання вини ОСОБА_1 , суд вважає доведеним факт вчинення ним адміністративного правопорушення, що встановлено на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

-протоколом № 62/26/272-16/19 про адміністративне правопорушення від 26.01.2026 року;

-витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею в НУ «Львівська політехніка» № 62/26/7559дск від 26.12.2025 року;

-витягом з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939;

-заявою ОСОБА_1 від 23.01.2026 року, у якій останній свою вину визнав.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене п. 4 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність є визнання винуватості, обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст.283,284 КУпАПта на підставі п.6 ч.1ст. 212-2 КУпАП, ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір",-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого п.4 ч.1 ст.212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (ДСА України) судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя Л.Д. Мироненко