Справа № 724/211/26
Провадження № 3/724/130/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року м. Хотин

Суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Гураль Л.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №347761 від 15.12.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 15.12.2025 року о 07:30 годині був виявленим прикордонним нарядом «Контрольний пост», що розташований на території Хотинської ОТГ Дністровського району Чернівецької області на напрямку н.п. Мамалига - н.п. Корнешти за спробу незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, шляхом прямування в напрямку державного кордону, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України», тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення відповідальність, за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Судом було здійснено виклик ОСОБА_1 . СМС повідомленням на 28.01.2026 року на 10:20 годину, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Проте, в матеріалах справи наявна заява останнього в якій він просить справу розглядати у його відсутності.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, доказів на поважність причин його неявки в судове засідання останнім не надано, враховуючи, що по даній категорії справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому з метою уникнення затягування розгляду справи, вважаю, що в матеріалах справи є достатньо даних для її розгляду по суті за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Із суб`єктивної сторони таке правопорушення може бути вчинене лише із прямим умислом.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Частиною 12 вказаного Закону встановлено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби в порушення вимог ст.255 КУпАП не було зібрано жодних доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.204-1 ч.1 КУпАП, оскільки з протоколу не вбачається того, які безпосередні дії він вчинив з метою здійснення спроби перетину кордону.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях від 15.12.2025 року зазначив, що їхав з м. Умань до м. Чернівці. Наміру незаконно перетинати державний кордон не мав.

Із рапорта інспектора прикордонної служби вбачається, що він перебував 15.12.2025 року на околиці населеного пункту Атаки, зупинив транспортний засіб у якому перебував ОСОБА_1 . Даний громадянин повідомив, що прямує до Чернівецької області до м. Чернівці з метою відпочинку. В ході подальшого з`ясування мети поїздки ОСОБА_1 зізнався, що мав намір незаконно перетнути державний кордон поза пунктами пропуску, у зв`язку з чим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Іншими доказами не було підтверджено наміру ОСОБА_1 здійснити перетин Державного кордону України поза пунктами пропуску.

Одного лише протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту інспектора прикордонної служби за відсутності інших доказів явно не достатньо для висновку про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

При цьому судом враховується, що в протоколі не конкретизовано місце вчинення діяння та відстань від лінії кордону, не зазначено координати, де нібито здійснено спробу перетину кордону, не надано схему із зазначенням цих координат із прив`язкою до місцевості.

Отже, до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення, а саме в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 перетинав або здійснив спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. У даному випадку для підтвердження незаконного перетинання, або спроби перетинання Державного кордону України, інспектор прикордонної служби, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фотознімки, відеозапис події, тощо.

У зв`язку з цим, викладені у протоколі обставини не підтверджені наданими суду доказами, а тому протокол сам по собі не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 КУпАП.

Наведені вище обставини свідчать, що адміністративне обвинувачення ОСОБА_1 у цій справі ґрунтується на припущеннях, а відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 була вчинена спроба перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

У відповідності до вимог ст.7 ч.1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, враховуючи, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.247 п.1, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: Лілія ГУРАЛЬ