Справа № 305/276/26
Номер провадження 3/305/106/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , кулеметника,

за ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - ВСТАНОВИВ:

З відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №340055 від 16.01.2026 ОСОБА_1 спільно із двома громадянами України 16 січня 2026 року близько 14 год. 00 хв. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку № 405 на відстані близько 9000 метрів до державного кордону (територія Богданської об`єднаної територіальної громади Рахівського району Закарпатської області), який під час затримання здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ, під час безпосереднього виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме: вдався до втечі та неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» старшого сержанта ОСОБА_2 зупинити протиправні дії відмовився виконувати, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. При цьому у матеріалах справи міститься письмова заява останнього, відповідно до якої просить справу відносно нього розглядати без його участі.

Враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд розглядає справу у відсутності громадянина ОСОБА_1 .

Дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до положень ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є актом обвинувачення особи у вчиненні певного адміністративного правопорушення, отже повинен бути складений та оформлений у суворій відповідності до положень КУпАП.

Як вбачається з вищезазначеного протоколу ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.185-10 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

З положень частини 2 статті 185-10 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення, серед іншого, складає злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби, при виконанні ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно встановити у її діях сукупність таких обставин: 1) факт злісної непокори; 2) наявність законного розпорядження чи вимоги працівника Державної прикордонної служби; 3) виконання таким працівником службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 під час затримання здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ, під час безпосереднього виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме: вдався до втечі та неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» старшого сержанта ОСОБА_2 зупинити протиправні дії відмовився виконувати.

Разом з тим, з наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього доказів неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній вчинив злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби.

В особистих поясненнях ОСОБА_1 ствердив, що 16.01.2026 року біля с. Говерла був зупинений нарядом прикордонної служби. Спротиву не чинив, не тікав, виконував їх накази. У подальшому був доставлений до відділу прикордонної служби.

За таких обставин, всі перераховані вище доводи, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно здійснив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості останнього у інкримінованому йому діянні.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст.9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особі тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом.

Таким чином, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю.

Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок, слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 172-15, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у сумі 665 гривень 60 копійок віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: В.Е. Ємчук