Справа № 296/191/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Покатілов О.Б., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ляшенко Р.В., розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з ГУ ДПС у Житомирській області ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , головного бухгалтера ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 163-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 623 від 29.12.2025 року, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ», допустила ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, а саме: з порушенням пункту 198.6 статті 198, підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пункту 200.1, пункту 200.4 «в» статті 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), та вимог підпункту 5 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за № 159/28289, в результаті чого платником завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) на 80517 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду даної адміністративної справи судом повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, з письмовою заявою про відкладення розгляду вказаної адміністративної справи до суду не зверталася.

Судом враховується, що у судовому засіданні бере участь представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ляшенко Р.В., в зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути зазначену адміністративну справу за відсутності ОСОБА_1 ..

Суд дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: витяг з Акту Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВІАСИСТЕМ» (код згідно з ) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету № 27426/06-30-07-05/39774879 від 29.12.2025 року.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ляшенко Р.В. у судовому засіданні подала суду заперечення на вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення, викладені в окремому письмовому документі. Просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши заперечення адвоката, суд доходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міністерства фінансів України № 566 від 02.07.2016 року (далі - Інструкція).

Зокрема, відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції, при викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено.

Також до Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення № 623 від 29 грудня 2025 року не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

У зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення фактично продубльовано висновки, до яких прийшли уповноважені особи під час здійснення документальної перевірки підприємства та які відображені в акті перевірки. Дата виявлення правопорушення та відомості щодо дати вчинення адміністративного правопорушення відсутні. Не встановлено та не зазначено посадові обов`язки ОСОБА_1 як посадової особи - головного бухгалтера ТОВ «УКРАВІАСИСТЕМ», невиконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

На доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення № 623 від 29.12.2025 року долучено копію акту Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВІАСИСТЕМ» (код згідно з ) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету № 27426/06-30-07-05/39774879 від 29.12.2025 року.

Вказаний доказ суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та таким, який узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і який свідчить про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до п.86.1. ст.86 ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно з положень ст.58 та п.86.8 ст.86 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Таким чином, на думку суду, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового Кодексу, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Крім того, Верховний Суд у своїй практиці вже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Отже, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність, на момент складання протоколу, узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки. Суд констатує той факт, що у протоколі відсутні посилання на узгоджені податкові повідомлення-рішення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Диспозицією ч.1 ст. 163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Норма частини 1 статті 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до статті 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто при зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Суд бере до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення № 623 від 29.12.2025 року, з яких вбачається, що вона з висновком акту та протоколом не згодна.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується у статті 251 КУпАП.

Суд, згідно з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на матеріали адміністративного провадження, єдиними доказами, якими оперують представники ДПС є протокол про адміністративне правопорушення №623 та копія акту Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВІАСИСТЕМ» (код згідно з ) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету № 27426/06-30-07-05/39774879 від 29.12.2025 року.

Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП, акт перевірки не є беззаперечними доказом вини ОСОБА_1 у порушенні вимог Податкового кодексу України та інших нормативних актів, а інші докази у справі відсутні.

Отже, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно з ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення суд виносить постанову про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя О. Б. Покатілов