ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника (в режимі відеоконференції) Атаманюка І. Л.

апеляційну скаргу захисника Атаманюка І. Л. на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2025 року, 06 вересня 2025 року на автодорозі між с. Богуслав та с. Богданівка водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху, безпечної дистанції, не був уважним за кермом, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Reno Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмовані відсутні. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Атаманюк І. Л. просить скасувати оскаржену постанову, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що визнана судом першої інстанції винуватість ОСОБА_1 є припущенням, а факт складення відносно останнього протоколу не є підтвердженням його винуватості.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 , а саме не встановлено із якою швидкістю рухався водій ОСОБА_1 та на якій дистанції він був від автомобіля Reno Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 . Крім того, вказує, що водій ОСОБА_2 надавав пояснення, що його автомобіль буксирували та буксирувальний трос різко обірвався і йому прийшлося здійснити різке екстрене гальмування , що і призвело до зіткнення транспортних засобів.

Також зазначає, що на схемі місця ДТП відсутнє зображення місця транспортного засобу, який буксировали та в матеріалах справи відсутні пояснення водія траспортного засобу, який буксирував.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Атаманюка І. Л., які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав і наполягали на її задоволенні; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Аналізуючи висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця ДТП від 06.09.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких 06.09.2025 року він керував автомобілем Reno Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , який був у несправному стані, та буксирований іншим транспортним засобом, під час руху буксирувальний трос обірвався, у зв`язку із чим останній різко зупинився та в нього в`їхав автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався позаду; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких, він 06.09.2025 року, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , бачив, що попереду нього їде військовий автомобіль, який здійснював буксирування автомобіля Reno Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , та в цей час буксирувальний трос обірвався та автомобіль Reno Kangoo різко загальмував, а ОСОБА_1 в`їхав в його задню частину, що спричинило пошкодження транспортних засобів; фотографіями з місця ДТП, чим в сукупності доводиться, що останній дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

На думку суду апеляційної інстанції, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, що перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, яка спричинила пошкодження транспортних засобів, а саме вбачається, що останній керуючи т.з. ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі між с. Богуслав та с. Богданівка, не дотримався безпечної дистанції під час руху та здійснив наїзд на т.з. Reno Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду нього.

Доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються вищевказаними матеріалами справи.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, які знаходяться в матеріалах справи, визнав фактичні обставини справи, факт порушення ним правил дорожнього руху, а також підписав протокол про адміністративне правопорушення та схему місця ДТП без зауважень.

Твердження апелянта про те, що саме різке екстрене гальмування водія автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що обірвався буксирувальний трос, призвело до зіткнення транспортних засобів, оцінюються судом апеляційної інстанції критично, зважаючи на те, що відповідно до вимог п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Таким чином водій ОСОБА_1 під час руху повинен був дотримуватись такої дистанції до транспортного засобу, що рухався попереду, яка дозволила б йому уникнути зіткнення із вказаним транспортним засобом при виконанні останнім будь-якого маневру, в тому числі екстреного гальмування з будь-якої причини. Встановлення точної швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та відстані до автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , на якій він перебував у момент початку останнім екстреного гальмування, не мають істотного значення для вирішення питання про винуватість ОСОБА_1 , оскільки саме він повинен був їх оцінювати і, залежно від швидкості руху автомобілів, дотримуватись безпечної дистанції між ними, втім цього обов`язку не виконав.

Відтак зіткнення автомобілів за обставин, встановлених судом першої інстанції, поза розумним сумнівом вказує на недотримання водієм ОСОБА_1 зазначених вимог ПДР та підтверджує наявність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом оцінюються критично, оскільки обставин, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вони не спростовують, в цілому мають формальний характер та спрямовані на уникнення останнім відповідальності за вчинене правопорушення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Атаманюка І. Л. - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця