Справа № 128/3125/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №409060 від 01.08.2025, ОСОБА_1 01.08.2025 приблизно о 12-50 год., в с-щі Десна Вінницького району Вінницької області по вул. Гагаріна, керував транспортним засобом «Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Однак від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектором ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Бевзою І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Лавренчуком А.С. подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_1 , у якому він просив закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Дане заперечення обгрунтоване наступним.

01.08.2025 року о 12:49 в с-щі Десна Вінницького району Вінницької області по вул. Гагаріна, інспектором Відділу поліції №3 (м. Вінниця) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Бевза Ігорем Васильовичем, здійснено зупинку транспортного засобу LANOS, д.н.з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . В ході перевірки документів, інспектор поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на почервоніння його очей. ОСОБА_1 повідомив, що заборонених (наркотичних) речовин не вживав, нещодавно прокинувся та прямує до лікарні, супроводжуючи дружину на огляд до лікаря. Слід зазначити, що із відеозапису нагрудної камери поліцейського не вбачається «почервоніння очей та звужених зіниць, які не реагують на світло, виражене тремтіння рук» у ОСОБА_1 , під час спілкування із поліцейським ОСОБА_1 поводився адекватно, вимова чітка, справно виконував вимоги поліцейського: надавав необхідні документи, відчиняв багажний відсік автомобіля, рухи та координація тіла чітка, його поведінка цілком відповідала обстановці. Відповідно до змісту Протоколу, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, інспектором поліції було складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №409060 від 01.08.2025 року (о 13 год. 46 хв.), за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із даним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №409060 від 01.08.2025 року, не погоджується, а підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП вважає, що відсутні з огляду на наступне.

01.08.2025 року, після складення протоколу про адміністративне правопорушення (був складений о 13 год. 46 хв.), ОСОБА_1 звернувся до КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» о 14 год. 44 хв. з метою проведення медичного огляду на стан сп`яніння. Із Висновку медичного огляду №1646 від 01.08.2025 (складеного о 15 год. 45 хв.) КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» вбачається, що шляхом самозвернення до закладу, в присутності поліцейського взв. №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Зубко Д.О. 01.08.2025 р. о 14 год. 44 хв. був проведений медичний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за підозрою у вживанні наркотичних речовин. Висновок медичного огляду від 01.08.2025 р., складеного о 15 год. 45 хв., ОСОБА_1 - тверезий. Аналіз сечі на наркотичні речовини: швидкий тест на наркотичні речовини негативний. Враховуючи зазначений Висновок медичного огляду, підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається.

З відеозапису нагрудної камери поліцейського не вбачається роз`яснень ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, так само і не вбачається пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння, та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відеозйомка поліцейським адміністративного правопорушення ОСОБА_1 повинна мати фіксацію самого початку адміністративного правопорушення до закінчення складання адміністративних матеріалів. Як вбачається із відеозапису, наявного в матеріалах справи, початок відеозапису 12:49:27 (зупинка транспортного засобу) по 12:55:51 (відеозапис зупинено). Далі - 13:50:59 (увімкнено відеозапис) по 13:53:47 (відеозапис закінчено).

Таким чином, відеозаписи з бодікамери поліцейського містять відключення, що є порушенням Інструкції №1026 від 18 грудня 2018 року, тобто при виконанні службових обов`язків поліцейським не вбачається безперервність фіксації правопорушення. Також і не містить відеозапис доказів пропозиції поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від його проходження, відмови від його проходження, відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 (оскільки інспектор поліції припускав ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 ), роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

На підставі викладеного просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник адвокат Лавренчук А.С., який підтримав подані ним письмові заперечення на протокол, просив з підстав, що у них викладені закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 ..

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим частиною другою статті 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. При цьому в переліку таких справ немає посилання на справи про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Тобто за змістом частини другої статті 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, а також беручи до, що в судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Лавренчук А.С., суд вважає можливим розглянути адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без його участі.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Лавренчука А.С., дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) за змістом статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

До матеріалів справи долучено диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №796582.

Оглядом даного відеозапису встановлено, що відеозапис розпочинається 01.08.2025 о 12:48:39 год.. О 12:49:22 год. працівник поліції зупиняє автомобіль «Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме за невикористання пасивних засобів безпеки ременя безпеки. Працівник поліції пояснив ОСОБА_1 причину зупинки, ОСОБА_1 погодився, що допустив порушення. На запитання працівника поліції, ОСОБА_1 вказав, що є військовослужбовцем. Надалі ОСОБА_1 пред`явив працівнику поліції військово-облікові документи та пояснив, що перебуває у відпустці і надав відповідні документи. О 12:52:56 год. працівник поліції запитав у ОСОБА_1 , чи той не вживав наркотичні засоби, на що останній заперечив, вказав, що лише проснувся. О 12:53:05 працівник поліції запропонував ОСОБА_1 відповідно до п.2.5 ПДР пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Після цього, не дочекавшись відповіді ОСОБА_1 , працівник поліції звернувся до іншого працівника поліції та особи у військовій формі з приводу того, що ОСОБА_1 в базах даних значиться як дезертир та в розшуку при тому, що у останнього є відповідні документи на підтвердження його перебування у відпустці. Надалі між всіма учасниками відбувається розмова з приводу одночасного перебування ОСОБА_1 у розшуку, як дезертира та військовослужбовця, який перебуває у відпустці. О 12:53:45 год. працівник поліції пропонує ОСОБА_1 вийти з автомобіля. Надалі працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи має він заборонені речі і просить відкрити багажник автомобіля, повідомивши, що відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ведеться фото-, відеофіксація. Оглянувши багажник автомобіля ОСОБА_1 , між працівниками поліції та ОСОБА_1 продовжується розмова з приводу того, що останній значиться, як дезертир. ОСОБА_1 пояснює, що він не є дезертиром, перебуває у відпустці, надає відповідні документи із відмітками у Військовій службі правопорядку. О 12:55:51 год. відео закінчується, при цьому відео не містить відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Надалі, о 13:50:57 год. відеозапис розпочинається з того, що працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 , що у нього є дві години для самозвернення до лікаря для встановлення стану сп`яніння, оскільки працівниками поліції відносно нього було складено протокол за ст. 130 КУпАП, з поясненнями ОСОБА_1 для лікаря, що він відмовився, але передумав та бажає пройти огляд. О 13:52:46 год. ОСОБА_1 зазначає працівнику поліції, що він погоджувався їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що відеозапис, що додано до протоколу про адміністративне правопорушення, як доказ вини ОСОБА_1 не є безперервним, на ньому не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а навпаки, наявна його згода на такий огляд.

З огляду на вказане, суд не бере до уваги в якості доказу вини ОСОБА_1 відеозапис з нагрудної камери поліцейського, оскільки даним доказом не доводиться факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. На відеозаписі навпаки, наявна згода ОСОБА_1 на такий огляд.Тобто, даним відеозаписом не доводиться, що ОСОБА_1 , керував автомобілем 01.08.2025 о 12-50 год. в с-щі Десна Вінницького району Вінницької області по вул. Гагаріна з явними ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження в установленому законом порядку огляду відмовився. Адже за диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за існування одночасно двох обставин: факт керування особою транспортним засобом та факт відмови такої особи від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, долучений відеозапис є не безперервним та постійно переривається.

Суд не бере до уваги Висновок медичного огляду №1646 від 01.08.2025 (складений о 15 год. 45 хв.) КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради», з якого вбачається, що ОСОБА_1 шляхом самозвернення до закладу, в присутності поліцейського взв. №2 роти №4 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Зубко Д.О. 01.08.2025 р. о 14 год. 44 хв. пройшов медичний огляд - тверезий, аналіз сечі на наркотичні речовини: швидкий тест на наркотичні речовини негативний, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за порушення вимоги п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Варто зауважити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним та достатнім доказом вини особи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Інших належних доказів, які підтверджували обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надано не було.

Згідно з статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію прозахист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та спростовують презумпцію його невинуватості, а усі сумніви щодо керування ОСОБА_1 01.08.2024 о 12-50 год. транспортним засобом, суд тлумачить на користь останнього відповідно до положень ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та, керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 256, 276, 278, 283, 284, 287, 289, 294 КпАП України, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Суддя Л.П. Шевчук