КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1059/2026 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Іванова Артема Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 454282 від 15 вересня 2025 року вбачається, що 15 вересня 2025 року приблизно о 08 год. 25 хв. у с. Глибоке, на вул. Нова, буд. 20, водійка ОСОБА_2 керувала автомобілем «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія, із застосуванням газоаналізатора «Драгер» під фіксацію боді-камер №854911, №859780. Результат огляду - 1,04 ‰, чим порушила п. 2.9.а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2025 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. на користь державного бюджету України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Іванов А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , 29 грудня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Одночасно із апеляційною скаргою захисником ОСОБА_1 - адвокатом Івановим А.В., було заявлено клопотання, у якому останній порушив питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обгрунтування зазначеного клопотання адвокат Іванов А.В. зазначив, що первинна апеляційна скарга була подана вчасно, однак 03.12.2025 року Київським апеляційним судом було прийнято постанову про повернення апеляційної скарги у зв`язку з тим, що він, як адвокат, не надав витягу із договору про надання правничої допомоги. Дану постанову було отримано 26.12.2025 року, відтак 29.12.2025 року адвокат Іванов А.В. в інтересах ОСОБА_1 вдруге звернувся з апеляційною скаргою.

Доводи апеляційної скарги адвокат Іванов А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , обґрунтовував тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, адвокат Іванов А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , вказує, що причина зупинка транспортного засобу була незрозумілою.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Іванов А.В., зауважує, , що патрульні поліцейські могли чинити морально-психологічний тиск на ОСОБА_1 у період, коли боді-камера не здійснювала відеофіксацію.

ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи адвоката Іванова А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2025 року, на думку суду апеляційної інстанції, є обґрунтованими.

Як вбачається із матеріалів справи, первинна апеляційна скарга була подана адвокатом Івановим А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , 13 листопада 2025 року (а.с. 24-32), тобто у межах строку на апеляційне оскарження, однак постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року вказану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що адвокатом Іванович А.В. в порушення вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП до ордеру на надання правової допомоги ОСОБА_2 не було додано витягу з договору про надання правової допомоги № б/н від 12.11.2025 року (а.с. 36-37). Вказану постанову суду апеляційної інстанції було направлено на поштову адресу адвоката 19 грудня 2025 року (а.с. 38), відтак 29 грудня 2025 року адвокатом Івановим А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , було подано апеляційну скаргу повторно із усунутими недоліками (а.с. 40-49).

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Іванову А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 454282 від 15 вересня 2025 року - 15 вересня 2025 року приблизно о 08 год. 25 хв. у АДРЕСА_2 , водійка ОСОБА_2 керувала автомобілем «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія, із застосуванням газоаналізатора «Драгер» під фіксацію боді-камер №854911, №859780. Результат огляду - 1,04 ‰, чим порушила п. 2.9.а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. У графі: «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» наявна розписка ОСОБА_1 щодо того, що остання зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витвереження (а.с. 2-3);

- у результаті тестування на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 15.09.2025 року о 08 год. 12 хв. проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest 6820, прилад №ARLJ-0182, принтер №ARLN-0194, тест № 1561, результат тестування - 1,04‰. Чек результату містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 3 звор.);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із якого вбачається, що огляд було проведено у зв`язку з такими виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини. Результат огляду позитивний - 1,04‰. У графі: «з результатами згоден» проставлений підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 (а.с. 5);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу до «Бориспільська ББЛІЛ» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до змісту якого виявлено такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини. Зазначено, що огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 1,04‰ (а.с. 6);

- у належно завіреній копії знімка екрана із застосунку «Дія» щодо наявного у ОСОБА_1 посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_2 (а.с. 7);

- у належно завірених копіях документів щодо відповідності приладу «Драгер» технічним вимогам (а.с. 8-11);

- у довідці щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 (а.с. 12);

- у довідці щодо відсутності повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушень за ст. 130 КУпАП (а.с. 13);

- даними відеозапису з нагрудної камери патрульного поліції, що здійснював оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водійкою вказаних правил ПДР. Зокрема, на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано факт зупинки транспортного засобу на обочині проїжджої частини з відірваним заднім бампером. Зафіксовано належну процедуру проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» (фрагмент відеофайлу «Щуцька 130» з 0:07:06), у ході якої було встановлено, що водійка знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, результат - 1,04‰ (фрагмент відеофайлу «Щуцька 130» з 0:08:12). На відеозаписі зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , що вона вчора вживала алкогольні напої з подругою. Патрульні поліції повідомили водійці про те, що вона не може керувати транспортним засобом до приїзду тверезого водія (фрагмент відеофайлу «Щуцька 130» з 0:36:12). Крім того, зафіксовано момент роз`яснення водійці прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, процедуру складання матеріалів адміністративного правопорушення та ознайомлення водійки з ними під підпис (момент відеозапису «Щуцька 130» з 0:33:04) (а.с. 14).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та ОСОБА_1 ..

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 15 вересня 2025 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала факт керуванням автомобілем, а на фрагменті відеозапису «Щуцька 130» з 0:16:20 водійка каже: «Давайте права, я поїхала». На фрагменті відеозапису «Щуцька 130» з 0:36:12 патрульний поліціє повідомляє водійці про її зобов`язання не керувати транспортним засобом до витвереження: «Автомобіль, яким ви керували руху не заважає… Повідомляю вам, що ви не маєте права керувати транспортним засобом, залишайтесь на місці поки не приїде тверезий водій», відтак на пряме твердження поліцейського про те, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, остання не висловила будь-яких заперечень, або ж незгоди. До того ж, ОСОБА_1 зобов`язалась не керувати транспортним засобом у поясненнях протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що факт керуванням транспортним засобом встановлюється будь-якими фактичними даними, які в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що зупинка транспортного засобу не відповідала вимогам статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, як убачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, транспортний засіб ОСОБА_1 мав явні технічні пошкодження, а саме відірваний задній бампер, що об`єктивно могло свідчити про технічну несправність транспортного засобу або його невідповідність вимогам безпеки дорожнього руху та, відповідно, утворювало самостійну і достатню підставу для його зупинки.

Неповідомлення патрульним поліцейським чіткої причини зупинки транспортного засобу під час відеофіксації може свідчити про недотримання окремих вимог службової процедури, однак саме по собі не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, з огляду на те, що вона не заперечувала факту керування транспортним засобом, а за результатами проведеного огляду перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких заяв, скарг чи звернень ОСОБА_1 щодо неправомірних дій або неналежної поведінки працівників поліції під час зупинки транспортного засобу, складання адміністративних матеріалів чи проведення процесуальних дій.

Доводи апеляційної скарги про те, що патрульні поліцейські могли чинити морально-психологічний тиск на ОСОБА_1 у період, коли боді-камера не здійснювала відеофіксацію, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки такі твердження не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи. Крім того, сама ОСОБА_1 в судовому засіданні не заявляла про будь-який тиск з боку патрульних поліцейських.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що скерований до суду відеоматеріал стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 , а саме проходження останньою огляду на стан алкогольного сп`яніння, позитивний результат огляду та згода водійки з такими результатами без будь-якого тиску та примусу.

Разом з тим, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважала за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначила.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Іванова А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Іванову Артему Валерійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Іванова Артема Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «30» січня 2026 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко