Справа № 278/3660/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2025 року о 01:30 годині у с. Станишівка на автомобільній дорозі Т-0614 6 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Вольво» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та у найближчому медичному закладі у лікаря-нарколога, відмовився від керування був відсторонений.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Його представник адвокат Борсуківська К.О. у судовому засіданні заперечувала проти вини свого довірителя та звернулась із клопотанням про закриття провадження у справі, мотивуючи наступним. Наголосила, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить дати та часу, і здійснено на невідомий пристрій, ймовірно, на власний телефон поліцейського. ОСОБА_1 не забезпечили право на захист та відмовили у залученні двох свідків на його вимогу. Також відсутнє підтвердження руху транспортного засобу, які і відсутня чітка відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, звернулась із клопотанням про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, а саме: просила не позбавляти права керування ОСОБА_1 , оскільки останній є діючим військовослужбовцем, а право керування транспортним засобом йому необхідне для виконання службових обов`язків, на підтвердження чого надала ряд харакетризуючих матеріалів, що були досліджені судом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю узгоджених між собою доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №390943 від 14.07.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.07.2025, рапортом поліцейського, довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських.

Оцінивши доводи захисника, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, доводи захисника щодо недопустимості відеозаписів з нагрудних портативних відеореєстраторів (бодікамер) камер поліцейських не знаходять свого підтвердження при повному дослідженні доказів.

Водночас, суд враховує, що із відтворених та досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 неодноразово пояснював, що огляд проходити буде, однак тільки у присутності двох свідків та із залученням адвоката.

Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені чинним законодавством у допустимій на зрозумілій формі, на що останній не відреагував. Відтак, працівниками поліції розцінено дії ОСОБА_1 , як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, про що відповідно його було повідомлено заздалегідь до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Свідоме і категоричне небажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння достовірно підтверджується відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, що свідчить про його відмову від такого огляду.

Непереконливими також є твердження й про те, що ОСОБА_1 не забезпечили право на захист. Відповідно пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України09.11.2015№ 1452/735 (далі Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

На відеозаписах вимова, поведінка та зовнішній вигляд ОСОБА_1 мають характерні ознаки для особи, яка з високою імовірністю могла перебувати у стані сп`яніння, а тому у поліцейського було достатньо підстав підозрювати водія у вживанні алкогольних напоїв перед посадкою за кермо т/з, про характерні ознаки сп`яніння ним зазначено у протоколі, акті та направленні.

Порушення права на захист не встановлено. Особа має право користуватись правом на захист, але у працівників поліції немає обов`язку забезпечувати участь захисника у такій категорії справ, коли не відбувається адміністративне затримання. Так як справа розглядається судом, яким забезпечено право на захист, а не працівниками поліції, тому право ОСОБА_1 на захист не порушено.

Крім того, щодо вимог ОСОБА_1 про залучення свідків для проходження огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, суд визначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, залучення свідків є обов`язковим лише у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів. Оскільки в даній справі використовувався відеозапис як технічний засіб фіксації, залучення свідків не було обов`язковим.

Таким чином, оцінюючи кожен наведений вище доказ, зокрема, й долучені до матеріалів справи відеозаписи у повному обсязі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Щодо клопотання адвоката К. Борсуківської в частині неналежності доказу відеозапису з невідомого пристрою слід зауважити, що судом надається оцінка всім доказам у їх сукупності.

Суддя неупереджено, всебічно та повно, оцінивши всі наявні у справі докази, дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина особи поза розумним сумнівом доведена повністю.

Крім того, судом розглянуто клопотання ОСОБА_2 щодо призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації. Судом враховано, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та є сержантом-інструктором школи спеціалістів ударних безпілотних авіаційних комплексів, також має державну нагороду «За сумлінну службу».

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 36, 38, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Житомирській області 21081100, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0006196, , код класифікації доходів бюджет.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд.

Строк звернення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О. М. Дубовік