Справа № 173/201/26
Провадження № 3/173/160/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Верхньодніпровськ

Cуддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А., за участю особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , водія евакуаційної машини, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2025 року о 21 год. 16 хв. за адресою: м. Верхньодніпровськ, проспект Шевченка, буд. 21, Кам`янського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному спеціалізованому закладі, відмовився під відеозапис.

Разом з цим, 31 грудня 2025 року о 22 год. 16 хв. за адресою: м. Верхньодніпровськ, пр. Шевченка, біля буд. № 21, Кам`янського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO державний номерний знак НОМЕР_2 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 24.01.2019 року ВП № 50881298.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 а ПДР та ст. 15 Закону Україну «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з процесуальними правами обізнаний, заяв або клопотань не заявив, повідомив, що він є батьком двох неповнолітніх дітей, про що в за стосунку «Дія» містились свідоцтва, проте на сьогоднішній день свідоцтва не є доступні, посвідчення водія отримував, з Правилами Дорожнього руху обізнаний. На запитання головуючого судді, щодо того, чи не позбавлений останній батьківських прав щодо них зазначив, що на його думку відсутні підстави для цього, бо він сплачує аліменти. Додав, що вже було у 2025 році судове рішення стосовно того, що він керував транспортним засобом в той час як державний виконавець застосував обмеження у праві керування транспортними засобами до повної сплати заборгованості по аліментам та закрито справу. Зазначив, що не повинен слідкувати за виконавчими провадженнями, оскільки це справа державного виконавця, не цікавився станом їх проведення, додав, що сплатив майже 500 000 грн. заборгованості, нікому нічого не винен. Жодних проваджень щодо нього немає. Повідомив, що 31.12.2025 року перебував на реабілітації в санаторії «Славутич» після поранення, дійсно був зупинений працівниками поліції, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не може «вірити» поліцейським, продувати газоаналізатор Драгер не вважав необхідним.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відкриті відомості щодо реєстру боржників, а також судові рішення по справі № 766/7277/24 доходжу наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 3 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стаття 15 ЗУ «Про дорожній рух» передбачає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами.

Частина 1 статті 130 КУпАП серед іншого передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР вказує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП в судовому засіданні досліджено:

- інформацію викладену в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 556045 від 31.12.2026 та ЕПР1 № 556036 від 31.12.2026,

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого на ім`я ОСОБА_1 о 22 годині 16 хвилин 31.12.2025 року у зв`язку із виявленням ознак алкогольного сп`яніння;

- копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 24.01.2019, ВП № 50881298 відповідно до якої стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом № 666/1178/14-ц виданим 04.12.2015;

- постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03.02.2025 р. стосовно ОСОБА_1 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 надавав письмову заяву під час розгляду справи про те, що постанову державного виконавця від 24.01.2019 р. не отримував та про її існування дізнався від поліцейських при складанні протоколу по даній справі, а саме 04.05.2024 р.

- відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення яким зафіксовано факт керування транспортним засобом, обізнаність щодо обмеження у праві керування транспортним засобом через несплату аліментів, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно з інформаційним листом відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що згідно з базою НАІС «Посвідчення водія» гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія НОМЕР_3 , яке знаходиться у гр. ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що він не є божником спростовуються відомостями з відкритого інтернет джерела «Єдиний державний реєстр боржників» відповідно до якого стосовно ОСОБА_1 серед інших наявне виконавче провадження № 50881298.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, тобто в судовому засіданні встановлено, про те, що ОСОБА_1 з 04.05.2024 року є обізнаним про встановлення щодо нього тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 24.01.2019, ВП № 50881298 та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За приписами ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вина якої у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, доходжу висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 як на водія в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 3 ст. 126 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення ним інших правопорушень в подальшому.

З урахуванням ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість остаточного призначення ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 30, 36, 126, 130, 280, 283 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 4 (чотири) місяці.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0004001, отримувач - ГУК у Дніпропетровській області/ Дн-ка об/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37988155, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), ККДБ 21081300, призначення платежу: протокол ЕПР1 № 556045 від 31.12.2026 та ЕПР1 № 556036 від 31.12.2026.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, який слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0026001; отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); призначення платежу: *;101; ________ (реєстраційний номер облікової картки платника податків-фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області.

На постанову судді може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Кожевник