Справа № 139/755/25
Провадження № 3/139/238/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року селище Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Ліщина Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у тексті - КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України,

У С Т А Н О В И В:

06.11.2025 з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області до суду надійшла зазначена справа про адміністративне правопорушення.

Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Враховуючи наведене, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на те посадовою особою, а справа підвідомча Мурованокуриловецькому районному суду Вінницької області.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 492696, складеного 24.10.2025 о 15:29 год. за адресою: Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, с-ще Малий Обухів, вул. 70-річчя Жовтня поліцейським з РПП СПД № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, сержантом поліції Волощук Я.А. (у тексті також протокол серії ЕПР1 № 492696 від 24.10.2025 та/або протокол про адміністративне правопорушення, та/або протокол), 24.10.2025 о 15:00 год. в селищі Малий Обухів, вул. 70-річчя Жовтня, 24 водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz 2080, д. н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановлено законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6810», тест № 1846, результат тесту - 2,66 проміле. Такими діями ОСОБА_1 порушив підпункт «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судове засідання 26.01.2026 не з`явився, при тому, що про його дату, час і місце був повідомлений своєчасно шляхом надіслання 12.01.2026 SMS-повідомлення у додаток Viber на номер мобільного телефону, зазначений ним у заяві від 24.10.2025 (а. с. 7) і вказаний у протоколі серії ЕПР1 № 492696 від 24.10.2025 (а. с. 1), що підтверджується довідкою про його доставку (а. с. 53), і здійснення 13.01.2026 телефонного дзвінка секретаря судового засідання, що підтверджується телефонограмою (а. с. 54). Судові повістки, надіслані ОСОБА_1 14.01.2026 на адреси його зареєстрованого і фактичного місця проживання, повернулися до суду з відміткою «Адресат відсутній».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Відповідно до ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини (у тексті - ЄСПЛ) від 03.04.2008 № 3236/03 «Пономарьов проти України» суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях ЄСПЛ, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також суд звертає увагу, що на офіційному веб-порталі Судової влади України будь-яка особа в онлайн режимі може отримати актуальну інформацію про стан судової справи та стадії її розгляду, дату і час кожного судового засідання у всіх справах, які розглядаються судами України.

У п. 12 «Дата, час, місце розгляду адміністративної справи» протоколу серії ЕПР1 № 492696 від 24.10.2025 зазначено Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області, і наявний власноручний підпис ОСОБА_1 ; у п. 14 «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено - надасть в суді, і наявний власноручний підпис ОСОБА_1 ; у п. 18 «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений (а), копію протоколу отримав (ла), внесені про мене дані правильні)» наявний власноручний підпис ОСОБА_1 .

20.11.2025 ОСОБА_1 вручено судову повістку про виклик до суду на 26.11.2025, надіслану рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його фактичного місця проживання (а. с. 18). Судове засідання 26.11.2025 не відбулося у зв`язку з задоволенням судом клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Педини О.А. (а. с. 19, 20).

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з задоволенням судом клопотань захисника ОСОБА_1 - адвоката Педини О.А. 09.01.2026 суд отримав заяву адвоката Педини О.А. про припинення ним захисту ОСОБА_1 у зв`язку із розірванням договору про надання правничої допомоги.

З метою забезпечення ОСОБА_1 права на захист суд відклав розгляд справи задля можливості скористатись ним правом на отримання правничої допомоги. Однак станом на дату розгляду справи у суду немає відомостей, що ОСОБА_1 таким правом скористався.

Відомостями з протоколу серії ЕПР1 № 492696 від 24.10.2025, надісланими і доставленими SMS-повідомленнями в додаток Viber, телефонограмами, отриманою за адресою фактичного місця проживання судовою повісткою про виклик до суду, залученням адвоката для надання професійної правничої допомоги підтверджується, що ОСОБА_1 знав про наявне відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення, однак в судові засідання на розгляд справи не з`являвся, про причини неявки суд жодного разу не повідомив.

Враховуючи наведене обґрунтування і встановлені судом обставини, справа розглядається за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі про адміністративне правопорушення матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести встановлену законом відповідальність.

Вина ОСОБА_1 доведена наступними доказами: протоколом серії ЕПР1 № 492696 від 24.10.2025 (а. с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 5); результатом тесту на визначення ступеню алкогольного сп`яніння (а. с. 3); переглянутими під час розгляду справи в суді записами даної події з портативних відеореєстраторів працівників поліції № 797807 та № 798275 (а. с. 8); витребуваними за клопотанням захисника Вербицького А.В. і отриманими судом копіями свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки (а. с. 38) і керівництва з його експлуатації (а. с. 39 - 49).

Оскільки в результаті проведеного поліцейським огляду у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, то поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу Alcotest Drager 6810, який показав позитивний результат тесту № 1846 з вмістом алкоголю у випарах з видиху в розмірі 2,66 ‰ (проміле).

Згідно з ч. ч. 1, 2 і абз. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами) (у тексті - Правила дорожнього руху) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з абз. 25 п. 1.10. Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Відповідно до положень абз. 1, 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами) судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (із змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) (провадження № К/9901/21130/18) зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до довідки старшого інспектора САП ВВГ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції Анни Меженіної-Ходзінської, ОСОБА_1 посвідчення водія отримував; а відповідно до запису у п. 15 протоколу серії ЕПР1 № 492696 від 24.10.2025 посвідчення водія серії НОМЕР_2 у нього тимчасово вилучене.

Беручи до уваги наведені обставини, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, яка доведена під час розгляду справи, відсутністю обставини, яка пом`якшує чи обтяжує відповідальність, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив підпункт «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП для водіїв, з застосуванням стягнення, передбаченого санкцією даної частини статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 для працездатних осіб установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328 грн. У зв`язку з цим з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 1, 8, 9, 23, 33, 40-1, 221, 248, 249, 251, 252, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 294, 307, 308 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та накласти на нього як на водія адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя Тарас ЛІЩИНА