ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Федорович І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №5 (сел.Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 та за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені під час розгляду справи:

І. 10.12.2025 о 18:10 год в сел.Підволочиськ, по вул. Тернопільська 7, Тернопільської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався із керуванням, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із автобусом марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 вчинив порушення п.13.1 Правил дорожнього руху (ПДР). Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ІІ. 10.12.2025 о 18:10 год в сел.Підволочиськ по вул.Тернопільська 7, Тернопільської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з транспортним засобом автобусом марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 . При зіткнені транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.2.10.а Правил дорожнього руху (ПДР). Своїми діями він вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень за ст.124 та ст.122-4 КУпАП заперечив.

Пояснив, що в той вечір у нього не була велика швидкість руху автомобіля, бо це вже був вечір і він їхав в межах населеного пункту. Попереду нього зупинився пасажирський рейсовий автобус для висадки пасажирів біля автостанції в селищі Підволочиськ. І ОСОБА_1 також зупинився, однак в автобуса не спрацювали гальма належно і він відкотився назад і допустив зіткнення з його автомобілем. Після чого водій ОСОБА_1 відчув удар в його автомобіль та від`їхав на метр назад.

Крім того, зазначив, що він не втікав з місця ДТП. Він узгодив з водієм автобуса всі необхідні питання щодо відшкодування, оформлення європротоколу, до них під`їжджала патрульна поліція, але поліцейські не починали процедуру оформлення матеріалів ДТП, оскільки учасники ДТП вирішили самостійно питання, пов`язані з ДТП, і поліцейські поїхали з місця ДТП, після чого поїхав і він, ОСОБА_1 . Процедури офрмлення матеріалів ДТП не було. Однак вже після цього до поліції подзвонив власник автобуса, повідомив про ДТП з участю автобуса, який належить йому, і тому поліція повернулася на місце ДТП оформляти протокол про порушення. І за дзвінком поліції ОСОБА_1 одразу повернувся на місце ДТП, що також свідчить про те, що в нього не було наміру залишати місце пригоди.

Суд викликав водія автобуса ОСОБА_2 до суду, такий був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, однак не з`явився за викликом суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначила, що вона як пасажир автобуса сиділа на місцях попереду автобуса і не може точно сказати, хто саме з учасників ДТП допустив зіткнення, вона лише відчула удар.

У судовому засіданні поліцейська Габриєлів А. пояснила, що вони їхали патрульною машиною та побачили ДТП у селищі Підволочиськ біля автостанції по вул. Тернопільська, на той момент не було реєстрації ДТП (виклику) по 102, вони підїхали, поспілкувалися з водіями, однак водії сказали, що не потрібне оформлення протоколу, що вони дійшли згоди самостійно. Тоді поліцейські поїхали недалеко від місця ДТП на автомийку. Однак через невеликий проміжок часу о 18:22 год поступив дзвінок від ОСОБА_4 на 102 про факт ДТП за участю рейсового автобуса по вул. Тернопільська у смт. Підволочиськ, і вони його зареєстрували, і повернулися на місце ДТП, але водія ОСОБА_1 там не було. Вони знайшли його номер телефону та попросили приїхати, він приїхав після дзвінка. Після чого поїхали у райвідділ оформляти матеріали ДТП, брати пояснення в учасників ДТП.

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 надав аналогічні пояснення до пояснень поліцейської Габриєлів А.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

І. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №537086 від 10 грудня 2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10 грудня 2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 10 грудня 2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10 грудня 2025 року;

- складеною схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10 грудня 2025 року о 18:15 год, по вул. Тернопільська, 7 в сел. Підволочиськ, Тернопільського району, Тернопільської області;

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, полягає в умисному або з необережності порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У даному випадку водій ОСОБА_1 не довів належними доказами, що він дотримався безпечної дистанції на дорозі та безпечного інтервалу, які би надали йому змогу уникнути зіткнення та ДТП, навіть за умови руху назад (відкочування) транспортного засобу, що рухався попереду.

Отже, за таких обставин суд дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

ІІ. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст.122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.2.10А ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Разом з цим, враховуючи обставини справи, суд вважає, що водій ОСОБА_1 поїхав з місця зіткнення (ДТП), оскільки добросовісно припускав, що вони з іншим учасником ДТП домовилися щодо відшкодування шкоди, погодили всі необхідні питання, обмінялися номерами телефонів.

Крім того, як вказали учасники справи в судовому засіданні, на місце ДТП приїжджала поліція, однак учасники ДТП відмовилися оформляти ДТП та складати протокол про адміністративне парвопрушення, оскільки самостійно вирішили необхідні питання, після чого поліція, не розпочинаючи процедуру оформлення матералів, поїхала з місця ДТП. Відтак водій ОСОБА_1 добросовісно вважав, що він може поїхати з місця ДТП. Через невеликий проміжлк часу за телефонним викликом поліції ОСОБА_1 негайно повернувся на місце ДТП, а відтак не мав наміру втікати чи уникати спілкування з поліцією.

За змістом статті 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак за дослідженими матеріалами справи та поясненнями учасників справи в судових засіданнях, суд вважає, що у водія ОСОБА_6 був відсутній умисел на залишення місця ДТП та вчинення правопорушення за ст.122-4 КУпАП, а отже в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання про недоведеність вини ОСОБА_1 , як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкцій, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись статтями 27, 36, 40-1, 247, 280 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУПАП (№604/1365/25, провадження №3/604/12/26) та справу за ст. 124 КУпАП (№604/1364/25, провадження №3/604/11/26) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам єдиний номер справи - №604/1364/25 (провадження №3/604/11/26).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти штраф в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Федорович