Провадження №: 3/755/54/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2026 р.м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 16.08.2025 року о 21:30 у м. Києві по вул. Соборності керував автомобілем «Audi А4», н/з НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд особи на стан сп`яніння проводився за згодою водія у медичному закладі КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» у лікаря нарколога (результат огляду - стан наркотичного сп`яніння). Своїми діями водій порушив п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшли до суду та відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду 18.09.2025 року передані для проведення судового розгляду судді Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М.

Судове засідання, призначене на 24.09.2025 року, було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

У судове засідання, призначене на 08.10.2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, а з`явився його захисник - адвокат Клименко Е.Н., який заявив та подав ряд клопотань, а саме: про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, про призначення судової відеотехнічної експертизи, про витребування доказів, у задоволенні яких судом було відмовлено у зв`язку з їх не обґрунтованістю. Крім того, адвокат подав клопотання про виклик та допит свідків та про фіксацію судового засідання, які судом були задоволені, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 12.11.2025 року.

У судовому засіданні 12.11.2025 року адвокат Клименко Е.Н. заявив та подав клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого судом було відмовлено у зв`язку з його не обґрунтованістю. Крім того, у зв`язку з неявкою свідків судове засідання було перенесено.

У судовому засіданні 27.11.2025 року за клопотанням сторони захисту було допитано свідка ОСОБА_2 , яка суду показала, що вона є працівником поліції та у день події у м. Києві на мосту Патона була ДТП за участю трьох транспортних засобів. Під час перевірки документів водій ОСОБА_1 надав їй не свої документи, оскільки його було притягнуто до ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами. У той же час у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, розширені зіниці, не належна поведінка, на запитання чи вживав він щось, ОСОБА_1 відповів, що давно. Після чого, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній погодився та добровільно пройшов огляд. Оскільки її зміна завершувалася, то на місце події був викликаний інший екіпаж поліції, який і склав на ОСОБА_1 протокол за ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Клименко Е.Н. заявив та подав письмове клопотання про закриття провадження по справі. Клопотання вмотивоване тим, що висновок № 004071 не був складений у день події, його зміст не оголошувався ОСОБА_1 , а сам огляд проводився із порушенням чинного законодавства. Зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення місце вчинення правопорушення не відповідає дійсності, ні в одному документі не міститься опису ознак наркотичного сп`яніння. Наявний в матеріалах відеозапис не є безперервним, починається не з моменту виконання службових обов`язків та складається з одинадцяти окремих частин. У зв`язку з наведеним, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Крім того, після дослідження всіх матеріалів провадження у судовому засіданні адвокат Клименко Е.Н. заявив відвід судді, у зв`язку з чим у справі було оголошено перерву до вирішення заяви про відвід.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2025 року у задоволенні заяви адвоката Клименка Е.Н. про відвід судді було відмовлено. Судове засідання, призначене на 09.01.2026 року, було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

У судове засідання, призначене на 27.01.2026 року, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та її захисник, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не з`явилися. Забезпечувалося судом і СМС інформування особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та його захисника, за номерами телефону, наявними у справі, відповідно до рішення Ради суддів України № 26 від 05.08.2022 «Щодо підвищення використання інструментів електронного судочинства у відправленні правосуддя». Наведені повідомлення формуються за допомогою автоматизованої системи документообігу в суді, в якій автоматично фіксуються відомості про доставку повідомлення адресату. З огляду на це, достовірність відомостей, викладених у довідці про доставку СМС-повідомлення не викликають сумнівів. Крім того, повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи було розміщено на офіційній веб-сторінці Дніпровського районного суду м. Києва. При цьому особою чи її захисником клопотання про відкладення судового засідання не подано, причини неявки не повідомлені. У зв`язку з тим, що суд вжив всіх заходів щодо повідомлення особи про розгляд справи та прибуття її у судове засідання, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши всі матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 435382 від 29.08.2025 року, зі змісту якого вбачається порушення водієм Правил дорожнього руху України, факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а також про проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП.

У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, положень ст. 268 КУпАП;

- висновком лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» № 004071 від 22.08.2025 року, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 16.08.2025 року о 21:05, результат огляду - стан наркотичного сп`яніння (канабіноїди);

- карткою обліку адміністративного правопорушення від 27.08.2025 року; - рапортом працівника поліції, відповідно до якого під час патрулювання 16.08.2025 року о 21:30, за адресою: м. Київ, вул. Соборності, було ДТП. Під час спілкування, у водія транспортного засобу «Audi А4», н/з НОМЕР_2 - ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом у відділенні КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»; - відеозаписом з нагрудної відео камери патрульного поліцейського 472252, з якого зокрема вбачається, що працівниками поліції проводився поверхневий огляд водія ОСОБА_1 , під час якого на запитання працівника поліції «Що вживали?», водій ОСОБА_1 відповів: «Сьогодні нічого, місяць тому - траву» (час події 20:19). Після чого, водій добровільно поїхав до закладу КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. У медичному закладі працівниками поліції водію ОСОБА_1 було роз`яснено процедуру проходження огляду, а також те, що йому потрібно буде з`явитися до підрозділу поліції, коли буде висновок лікаря. ОСОБА_1 повідомив лікарю-наркологу, що приймав наркотичні засоби місяць тому (час події 21:20). Потім водій добровільно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, суд враховує пояснення працівника поліції ОСОБА_2 , яка за клопотанням сторони захисту була допитана судом, та постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5499729 від 16.08.2025 року.

Окремо слід зазначити, що судом було призначено 6 судових засідань, однак у жодне засідання водій ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився та не надав пояснення щодо події. Його інтереси представляв адвокат Клименко Е.Н.

Доводи сторони захисту щодо не дотримання чинного законодавства під час проведення огляду особи на стан сп`яніння є не обґрунтованими з огляду на наступне.

Так, суд при розгляді справи ураховує те, що ЄСПЛ у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із яких, будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання (щодо питання застосування зазначених положень див. у т.ч. рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших).

Відповідно, з урахуванням наведених критеріїв, порушення, які висуваються особі, у цій справі, розцінюються, як кримінальні, а тому підлягають розгляду з урахуванням процедури, визначеної національним законодавством для кримінальних правопорушень, а постановою від 15.02.2018 року в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів та те, що у постанові від 08.10.2019 року у справі № 639/8329/14-к Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду визначив, що підставою для визнання доказів недопустимими є не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.

У постанові від 06.07.2021 року у справі № 720/49/19 ВС зауважив, що за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

Повертаючись до обставин цієї справи суд зауважує, що вважає такий підхід правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду.

Безумовно, істотне порушення фундаментальних справ і свобод особи не може бути терпимим у правосудді, і суди мають протистояти таким порушенням для того, щоб органи правопорядку не перетворили такі методи у звичайну практику.

Водночас порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті правопорушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

Так, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Разом з тим у цій справі не установлено факту істотного порушення указаних положень щодо алгоритму огляду особи та фундаментальних прав і свобод порушника.

Щодо доводів захисника про неповноту та не безперервність відео з місця події, то слід зазначити, що відсутність певного періоду часу на відео істотно не впливають на встановлення обставин справи, оскільки відеозапис є одним із доказів, який оцінюється судом у сукупності з іншими зібраними матеріалами провадження.

Інші доводи адвоката, зазначені у клопотанні, є необгрунтованими.

При оцінці усіх досліджених доказів суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за стандартам доказування «поза розумним сумнівом», та вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті. При визначенні міри адміністративного стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення - правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; особу правопорушника; ступінь його вини; майновий стан; обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність правопорушника - відсутні.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя І.М.Омельян