Справа № 646/386/26
Провадження № 3/646/293/2026
П О С Т А Н О В А

іменем України

03.02.2026 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі судді Глоби М.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Огіївка Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_2 , 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

05.01.2026 року о 17 год. 06 хв., ОСОБА_1 керуючи в районі домоволодіння №1 по вул. Резервна в м. Харкові, транспортним засобом - автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на бордюр, чим порушив вимоги п.2.3 «б», п. 12.1 ПДР України. В результаті ДТП автомобіль отримав пошкодження.

Крім того, 05.01.2026 року о 17 год. 06 хв., ОСОБА_1 керуючи в районі домоволодіння №1 по вул. Резервна в м. Харкові, транспортним засобом - автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , став учасником ДТП, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна та за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 під час судового розгляду свою провину в скоєному правопорушенні визнав в повному обсязі.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні в ній докази, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у фактично скоєному підтверджується наступним.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559722 від 05.01.2026 року, відповідно до якого, 05.01.2026 року о 17 год. 06 хв., ОСОБА_1 керуючи в районі домоволодіння №1 по вул. Резервна в м. Харкові, транспортним засобом - автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на бордюр, чим порушив вимоги п.2.3 «б», п. 12.1 ПДР України. В результаті ДТП автомобіль отримав пошкодження. А також даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559738 від 05.01.2026 року, відповідно до якого, 05.01.2026 року о 17 год. 06 хв., ОСОБА_1 керуючи в районі домоволодіння №1 по вул. Резервна в м. Харкові, транспортним засобом - автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , став учасником ДТП, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України (а.с. 1, 2).

Протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Як вбачається зі змісту протоколів, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та роз`яснені положення ст. 63 Конституції України.

Даними схеми місця ДТП, на якій зафіксовані обставини наїзду 05.01.2026 року транспортного засобу автомобіля марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 на бордюр (а.с. 3).

Даними пояснень ОСОБА_1 від 05.01.2026 року (а.с. 4).

Даними відеозапису подій від 05.01.2026 року (а.с. 5).

Даними рапорту від 05.01.2026 року (а.с. 6).

Відповідно до вимог п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що

перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

п. 2.10 «а» ПДР України, зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог п. 2.10 «а» ПДР України передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржував заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 2.3 «б», п. 12.1, п. 2.10 «а» ПДР України.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин виявленого порушення в діях ОСОБА_1 міститься порушення п. 2.3. «б», п. 12.1, п. 2.10 «а» ПДР України.

Вирішуючи питання щодо накладення стягнення на ОСОБА_1 , суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені правопорушення, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15.05.2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Таким чином, при вирішенні питання щодо накладення стягнення за адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчинених правопорушень, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за скоєне, кількість вчинених правопорушень, а також що ОСОБА_1 є водієм, в розумінні ПДР України, суд вважає за можливе призначити йому, як особі, яка керувала транспортним засобом та порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів - адміністративне стягнення за кожне з правопорушень окремо, в межах санкції ст. 124 КУпАП, та як особі, яка залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, - адміністративне стягнення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відповідно до ст. 36 КУпАП - адміністративне стягнення в межах санкції, встановлено за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу, що є достатньою мірою відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та сплачуються особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 665 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 33-38, 122-4, 124, 247, 248-249, 279, 283-285, 298 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення

за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.;

за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. (рахунок отримувача: UA0020001, код отримувача: 37874947, отримувач: ГУК у Харківській області, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору на користь держави (рахунок отримувача: UA0026001, , МФО: 899998, отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, пункт з таблиці ставок судового збору 5).

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Основ`янський районний суд міста Харкова.

Суддя