Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 3/641/120/2026Справа №: 641/8248/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року суддя Слобідського районного суду міста Харкова Музиченко В.О., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Індії, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2025 року о 13 годині 25 хвилин ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 в районі буд. № 41/2 по пр. Аерокосмічному в м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоналізатора «Drager Alkotest 7510», що підтверджується тестом № 682 від 20.10.2025. Результат становить 0,54 проміле. Своїми діями, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає, що з аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою.

До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 194/1422/19, від 23.09.2021 у справі № 757/56776/20-ц.

Крім того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_3 неодноразово направлено повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем його мешкання, однак, конверти повертались поштовим оператором з відміткою «адресат відсутній».

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута у відсутність правопорушника, якщо він був своєчасно повідомлений про день та час розгляду справи.

Справа надійшла до суду 28.10.2025. Судові засідання призначались 10.11.2025, 18.12.2025 та 28.01.2026.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 у розумні інтервали часу не вжив жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження та не скористався своїм правом, забезпеченим судом, надати особисто доводи в обґрунтування своєї позиції, суд вважає, що він був повідомлен про місце, дату і час розгляду справи належним чином.

У зв`язку з наведеним, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши додані до адміністративного протоколу матеріали, вважає доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488841 від 20.10.2025, яким встановлено обставини та факти правопорушення;

- згідно відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_2 20 жовтня 2025 року о 13 годині 25 хвилини, керував транспортним засобом «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 в районі буд. № 41/2 по пр. Аерокосмічному в м. Харкові, де був зупинений працівниками поліції в зв`язку з тим, що з вищезазначеного автомобіля вилітіла пуста банка з-під пива. В ході спілкування з ОСОБА_4 працівник поліції вказав на ознаки алкогольного сп`яніння у водія та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», на що водій погодився, що підтверджуєтся тестом № 682 від 20.10.2025. Результат становить 0,54 % проміле. З результатом огляду водій погодився;

- згідно роздруківки тестування на алкоголь газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» номер приладу ARLM-0268, тест № 682 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тестування проведене 20.10.2025 о 13:31 год., результат тесту 0,54 % проміле алкоголю у видихаємому повітрі;

- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області лейтенанта поліції Вікторії Бурикіної, якою встановлено, що ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія.

Інших об`єктивних доказів, які б спростовували наведені у протоколі про адміністративне правопорушення факти, судом не встановлено.

Суд, аналізуючи вказані докази у сукупності з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважає, що своїми діями, які виразились у порушенні п. 2.9 (а) ПДР України, ОСОБА_2 вчинив дії, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 268 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя - В. О. Музиченко