КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 січня 2026 року місто Київ

справа № 759/16189/25

апеляційне провадження № 33/824/736/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Фещенка Ігоря Станіславовича на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М. від 24 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Фещенко І.С. подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Представник скаржника зазначає, що матеріли справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом та працівники поліції не зупиняли його під час руху, а підійшли, коли він перебував у салоні свого авто. Крім того, працівниками поліції не встановлено ознак алкогольного сп`яніння у скаржника, не роз`яснено його права та наслідки відмови від проведення огляду, що позбавило ОСОБА_1 можливості усвідомлено прийняти рішення щодо його проходження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Фещенко І.С. підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Перевіряючи підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, апеляційний суд встановив наступне.

6 липня 2025 року о 13 год. 18 хв. поліцейським 2 взводу 5 роти 1 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в місті Києві сержантом поліції Кисличком О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 383091 за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого убачається, що 6 липня 2025 року о 12 год. 40 хв. в місті Київ, по вулиці Академіка Булаховського, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до статті 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа), у відповідності з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 383091 6 липня 2025 року о 12 год. 40 хв. в місті Київ, по вулиці Академіка Булаховського, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився.

До протоколу додано направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5156047 за частиною 4 статті 122 КУпАП.

Також матеріали справи містять розписку від 6 липня 2025 року, яка підтверджує факт залишення на зберігання громадянці ОСОБА_2 транспортного засобу Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. Європейського Союзу, 31 А, на 24 години.

Як встановлено з відеозапису із бодікамери, який містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на запитання працівника поліції повідомляє, що перевищив швидкість руху, оскільки поспішає до дружини, а також зазначає, що напередодні вживав алкогольні напої. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Записи з нагрудних відеореєстраторів не дають підстав сумніватися, що ОСОБА_1 повністю усвідомлював зміст та суть запропонованої поліцейськими процедури проведення огляду, не заперечував факту вживання алкоголю напередодні зупинки його транспортного засобу поліцейськими.

У відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту частини 1 статті 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею також настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини 2 статті 266 КУпАП визначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

Оскільки належним доказом вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з його природи, є протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначені ознаки сп`яніння і дії водія транспортного засобу щодо відмови від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, то відеозапис з нагрудної камери поліцейського має містити процесуальну послідовність фіксації відмови водія від проходження такого огляду.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і факт його відмови зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Посилання скаржника на те, що він не керував транспортним засобом є безпідставним, з огляду на наступне.

Під час дослідження судом відеозаписів з бодікамер поліцейських убачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а також не заперечував факту перевищення встановленої швидкості руху у населеному пункті.

Крім того,згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5156047 від 6 липня 2025 року, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частино 4 статті 122 КУпАП (керував транспортним засобом у населеному пункті зі швидкістю 120 км/год., при дозволеній швидкості 50 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху).Разом з тим, хоч постанова про притягнення до відповідальності за перевищення швидкості наразі оскаржується, з наданого відеозапису чітко убачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції факту керування не заперечував.

Твердження про те, що поліцейськими не встановлено ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до пункту 6 Порядку № 1103 підставою для направлення на медичний огляд є наявність у поліцейського обґрунтованої підозри. Такі ознаки були зазначені у протоколі. Із відеозапису також вбачається, що працівники поліції неодноразово інформували ОСОБА_1 про його обов`язок пройти огляд, порядок його проведення, а також наслідки відмови.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідальність згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, у випадках, коли водій відмовляється пройти встановлений законодавством огляд на стан сп`яніння. Про обов`язок пройти такий огляд водія було проінформовано працівниками патрульної поліції відповідно до чинних правил.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 383091 підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень або заперечень щодо викладених у ньому обставин події, правопорушення чи дій працівників поліції. Зокрема, розділ «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» не містить жодних відомостей щодо незгоди із зазначеними в протоколі відомостями, що свідчить про відсутність у нього на момент складання протоколу будь-яких заперечень або бажання висловити іншу позицію щодо факту події, правомірності дій працівників поліції. У контексті загального аналізу матеріалів справи цей факт додатково підтверджує, що ОСОБА_1 усвідомлював зміст правопорушення, яке йому інкримінувалося, не ставив під сумнів дії поліцейських та не скористався своїм правом на надання пояснень або висловлення заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги, оцінюються апеляційним судом критично, та не можуть свідчити про порушення норм КУпАП при прийнятті постанови суддею Святошинського районного суду міста Києва.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, судом першої інстанції досліджені повно та об`єктивно, постанова судді Святошинського районного суду міста Києва до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування не встановлені.

Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Фещенка І.С. підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Фещенка Ігоря Станіславовича залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М. від 24 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов