ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/5065/25 Головуючий суддя І інстанції Гримайло А.М.
Апеляційне провадження № 33/818/434/26 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Коротенка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Коротенка О.І. на постанову судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 16.08.2025 о 01 год. 05 хв. в м. Харків, вул. Лагерна, біля буд 98 гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керувала транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARMK-0115. Результат склав 1,94 проміле. Тест 2657. Від керування тз відсторонено, відібрано зобов`язання.

Діями ОСОБА_2 порушено вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №424614 від 16.08.2025.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Коротенко О.І. просить скасувати постанову судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 10.11.2025 та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт просить викликати та допитати в судому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якості свідків.

Свої апеляційній вимоги захисник обґрунтовує тим, що матеріали цієї справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, працівники поліції прибули на місце події вже після повідомлення поліцейського водія роти УПО в Харківській області капрала поліції ОСОБА_5 на службу «102» про зупинку особи під час комендантської години.

Захисник також вказує на те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик та допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , показання яких могли б мати істотно значення у розгляді цієї справи, оскільки ці свідки могли підтвердити, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а лише перешкоджала своїй подрузі сідати за кермо свого автомобіля.

Окрім цього, захисник зазначає, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 обмовила себе та у справі відсутні належні і допустимі докази того факту, що його підзахисна керувала транспортним засобом за фактичних обставин події у цій справі. Вказує, що долучені до матеріалів справи рапорти працівниками поліції не є доказами у справі, працівник поліції Гузар К. не направляла ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я, а також огляд його підзахисної на стан алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою спеціального технічного засобу, повірку якого не було здійснено у встановлені строки, що передбачені Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Drager Alcotest 6820».

В своїй апеляційній скарзі захисник також посилається на те, що зазначений у протоколі серії ЕПР1 №424614 від 16.08.2025 час вчинення адміністративного правопорушення не співпадає із часом, що міститься на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських №№476113, 473210, 472522.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 (а).

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в своїй апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Цих обставин не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №424614 від 16.08.2025, в якому зазначено факт керування 16.08.2025 о 01 год. 05 хв. в м. Харків, вул. Лагерна, біля буд. 98, водієм ОСОБА_2 транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , та порушення нею вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, оскільки знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARMK-0115. Результат огляду склав 1,94 проміле (а.с.1);

- роздруківці з газоаналізатору «Drager Alkotester 6820» від 16.08.2025, згідно якої, за результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою цього спеціального технічного засобу (прилад № ARHK-0115) встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та результат огляду становить 1,94 проміле, з яким було ознайомлено водія (а.с.4);

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, результат огляду на стан сп`яніння становить 1,94 проміле. З результатами огляду ОСОБА_2 була згодна, про що свідчить її особистий підпис у відповідній графі (а.с.5);

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.08.2025 (далі Направлення на огляд від 16.08.2025), з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції, у ОСОБА_2 виявлені наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Від направлення до КНП ХОР ОКНЛ для проходження огляду ОСОБА_2 відмовилась (а.с. 6);

- рапорті поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 1 УПП в Х/о ДПП молодшого лейтенанта поліції Ібадова Зія Гасан Огли, згідно якого, 16.08.2025 в складі екіпажу (Коровко, Гузар, Ібадов) під час патрулювання Холодногірського району міста Харкова було отримано виклик «Порушення ПДР» за адресою: м.Харків, вул.Лагенрна, 98. Прибувши на місце виклику виявлено співробітника поліції охорони ГР. ЛИ21, капрала поліції В.Боярчука, який повідомив, що під час під час комендантської години було зупинено тз Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_2 під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.. Водію було запропоновано проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_2 погодилась. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARMK-0115. Результат склав 1,94 проміле. Тест 2657. З результатом згодна (а.с.8);

- рапорті поліцейського водія роти УПО в Х/о капрала поліції В. Боярчука, згідно якого 16.08.2025 перебуваючи в добовому наряді на гр Лис 21 спільно із сержантом поліції Корякіним Р.Б. патрулюючи квадрат відповідальності приблизно о 01.00 год. ними було зупинено тз, а саме Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого було викликано допоміжний наряд патрульної поліції (а.с.9);

- рапорті поліцейської взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП в Х/о ДПП рядового поліції К.Гузар, згідно якого, 16.08.2025 під час несення служби за адресою: м.Харків, Холодногірський район, у складі екіпажу 3102 (Коровко, Гузар, Ібадов) було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії ЕПР1 №424614 від 16.08.2025 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час складання протоколу серії ЕПР1 №424614 за ч.1 ст.130 КУпАП у графі 11 «до протоколу додається» помилково було вказано акт тимчасового вилучення посвідчення водія (а.с.10);

- на двох DVD-дисках, долучених до матеріалів справи (а.с.2), на яких маються три відеозаписи з нагрудних камер поліцейських №№476113, 473210, 472522 (відеофайли «export-8pnaw», «export-ir0vq», «export-qnpdp»), з яких вбачається, що працівники поліції, прибувши на місце подій у цій справі, спочатку встановили, що транспортним засобом Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 , керувала ОСОБА_2 , про що остання особисто повідомила поліцейським. Після чого, на запитання працівника поліції ОСОБА_2 зазначила, що вона вживала алкогольні напої, оскільки вона поховала матір, у зв`язку з чим водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager» або проїхати до закладу охорони здоров`я. Крім того, з відомостей цих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору «Drager». За наслідками проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння те результат огляду складає 1,94 проміле. В подальшому працівником поліції було роз`яснені ОСОБА_2 її процесуальні права за ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у водія. З цих відеозаписів також вбачається, що працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, з яким було ознайомлено ОСОБА_2 та надано їй можливість зазначити свої письмові пояснення, з чим вона не скористалась (а.с.3).

Аналізуючи докази у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо апеляційних доводів захисника Коротенка О.І. про те, що рапорт не є доказом у справі, оскільки працівники поліції є суб`єктами владних повноважень, апеляційний суд зазначає наступне.

Рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з цим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці в сукупності з усіма наявними доказами.

При цьому, рапорт поліцейського не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, у вчиненні адміністративного правопорушення, однак, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт оцінюються судом у сукупності з іншими доказами у справі, які узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, твердження апелянта про те, що рапорти, які долучені до матеріалів справи, не повині братися до уваги, на переконання апеляційного суду, не є слушними.

Доводи захисника Коротенка О.І. щодо відсутності в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин події у цій справі, також є суб`єктивними та безпідставними з огляду на наступне.

Зокрема, з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №424614 від 16.08.2025 вбачається, що у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не зазначала будь-яких зауважень, у тому числі те, що вона 16.08.2025 о 01 год. 05 хв. не керувала транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.1).

Також з відомостей роздруківки з газоаналізатору «Drager Alkotester 6820» від 16.08.2025 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 була згодна з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, який складав 1.94 проміле (а.с.4, 5).

Крім того, під час апеляційного розгляду в якості свідка було допитано поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_7 , яка надала показання про те, що вона підтверджує зазначені обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №424614 від 16.08.2025, який складений нею. Крім того, свідок пояснила, що під час несення служби у складі екіпажу було отримано виклик про порушення водієм Правил дорожнього руху, яке надійшло на службу «102» від поліцейського служби охорони. Прибувши на виклик, на місці події були співробітники поліції охорони та дві дівчини. Поліцейські служби охорони повідомили їм, що ними було зупинено транспортний засіб та у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Спочатку працівники поліції охорони не надали наявний у них відеозапис, але він був наданий після події у цій справі. В подальшому було встановлено особу водія, якою виявилась ОСОБА_2 , та у останньої були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту. Крім того, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. На пропозицію поліцейського ОСОБА_2 відповіла, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager». За результатами огляду було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З результатами водій була згодна та не зазначала про своє бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Свідок також зазначила, що будь-хто з присутніх на місці події не повідомляв працівникам поліції про те, що ОСОБА_2 не керувала транспортним засобом. Окрім цього, свідок пояснила, що нею було роз`яснено ОСОБА_1 її процесуальні права, складено протокол про адміністративне правопорушення щодо водія за ч.1 ст.130 КУпАП, з яким останню було ознайомлено. В подальшому нею було прийнято рапорт поліцейського водія роти УПО в Х/о капрала поліції Боярчука В., про що у рапорті є відповідна відмітка. Крім того, свідок зазначила, що у неї не було упередженого ставлення до ОСОБА_1 .

З метою повного та всебічного судового розгляду, апеляційним судом було задоволено клопотання сторони захисту про допит під час апеляційного розгляду свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_3 під час свого допиту в суді апеляційної інстанції пояснила, що ОСОБА_1 є її подругою та кумою, з якою товаришує ще зі школи. Свідок зазначила, що у день події у цій справі вона разом із своєю сестрою ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у квартирі, вживали алкогольні напої (віскі), приблизно 1 л, але точно не пам`ятає, після чого вирішили вийти на вулиці, щоб покурити «Айкос». Перебуваючи на вулиці біля дому, вони вирішили підзарядити «Айкос» в автомобілі свідка, сіли у цей транспортний засіб, запустили двигун та увімкнули музику. Потім свідок захотіла перепаркувати свій автомобіль, але ОСОБА_1 не дозволила їй цього зробити та сіла на водійське сидіння замість неї, а вони продовжили перебувати у цьому транспортному засобі та слухати музику. При цьому, свідок зазначила, що вони, у тому числі ОСОБА_1 , не керували її транспортним засобом. В подальшому приїхали працівники поліції, підійшли до них та почали спілкуватися з ними. Свідок також повідомила суду, що вона є власницею транспортного засобу Mitsubishi Pajero, про що повідомляла працівникам поліції. Також свідок зазначила, що ОСОБА_1 пояснювала поліцейським, що вона сиділа за кермом автомобіля свідка.

Свідок ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду надала показання про те, що вона була присутня на місці події у цій справі. Свідок зазначила, що вона перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_1 , яка є кумою її рідної сестри - ОСОБА_3 . Зазначила, що у день події вона перебувала у себе в квартирі та до неї приїхали її сестра та ОСОБА_1 . Перебуваючи за місцем її мешкання, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вживали алкоголь. Свідок пояснила, що дівчата захотіли покурити та подихати свіжим повітрям, у зв`язку з чим вони разом вийшли на вулицю. Вказала, що, перебуваючи на вилиці, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вирішили підзарядити «Айкос» в автомобілі її сестра. Після цього свідок разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сіли в автомобіль сестри. Свідок зазначила, що за кермом автомобіля спочатку була ОСОБА_3 , яка запустила двигун та захотіла переставити свій транспортний засіб на інше місце, оскільки він був припаркований біля сміттєвих баків. Разом з цим, ОСОБА_1 спинила її сестру, сівши за кермо автомобіля. При цьому, свідок зазначила, що транспортним засобом ніхто не керував. Свідок пояснила, що при спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, вона не завжди була поруч.

Водночас, суд апеляційної інстанції критично ставиться до показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, оскільки вони перебувають у дружніх стосунках із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на протязі багатьох років, а тому є зацікавленими особами у цій справі.

При цьому, апеляційний суд враховує відомості долучених до справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських №№476113, 473210, 472522, з яких об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції на їх запитання, що саме вона була водієм транспортного засобу, на якому разом із своїми подругами їхала додому після похорону своєї матері (відеофайли «export-8pnaw», «export-ir0vq», «export-qnpdp», починаючи з 02 хв. 34 сек. відеозаписів).

Апеляційний суд також зазначає, що з долучених відеозаписів вбачається, що на протязі усього спілкування з працівниками поліції, яке тривале більше півтори години, ОСОБА_1 не повідомляла поліцейським, що вона не керувала транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, вищезазначені показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також апеляційні доводи захисника у цій частині, спростовуються відомостями долученого відеозапису (відеофайл «export-8pnaw», починаючи з 25 хв. 34 сек. відеозапису), згідно якого, під час спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , остання відповідає поліцейському, що вона зараз їхала з кладовища, яке знаходиться у м.Люботин, до їхньої квартири у м.Харкові, щоб попрощатися з мамою. На цьому відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції, що не було можливості знайти іншого водія. Окрім цього, ОСОБА_1 повідомила працівнику поліції, що немає необхідності виклику тверезого водія на місце події, щоб перепаркувати автомобіль, оскільки вони фактично вже приїхали додому (а.с.3).

Належить також врахувати, що з долучених відеозаписів об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 добре розуміла наслідки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона неодноразово зазначала, що їй відомо про вид стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, який може бути накладено на неї, але, не зважаючи на це, погоджувалась про складання стосовно неї протоколу за цією статтею.

Також з долученого відеозапису (відеофайл «export-8pnaw», починаючи з 01 год. 13 хв. 40 сек. відеозапису) вбачається, що свідок ОСОБА_3 повідомляє поліцейським, що вона бажає знати прізвище кожного працівника поліції, які здійснили їх зупинку. В подальшому, а саме перед початку ознайомлення ОСОБА_1 із складеними адміністративними матеріалами, тобто більше ніж через півтори години спілкування із працівниками поліції, свідок ОСОБА_3 зазначила поліцейському, що саме вона керувала транспортним засобом, але ці обставини заперечувала ОСОБА_1 в категоричній формі (відеофайл «export-8pnaw», починаючи з 01 год. 35 хв. 06 сек. відеозапису).

Отже, враховуючи сукупність наявних доказів у справі, вищезазначені показання свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом в день подій у цій справі, суд апеляційної інстанції розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності, а тому вважає такі показання свідків необ`єктивними та не бере їх до уваги.

Апеляційний суд також враховує, що стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Аналізуючи такі відомості, апеляційний суд дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , за обставин події у цій справі, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Доводи апеляційної скарги захисника Коротенка О.І. щодо незаконності зупинки транспортного засобу є аналогічними тим, які зазначалися захисником в суді першої інстанції і яким, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції було надано правильну правову оцінку.

Зокрема, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови суд першої інстанції зазначив наступні висновки.

Так, свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та ПДР України. Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

Відповідно до рішення начальника ХОВА у м.Харкові 16.08.2025 діяла комендантська година з 00.00 год. до 05.00 год. Визначення терміну комендантська година міститься у пункті 5 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а саме це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Без перепусток під час комендантської години на вулицях та в інших громадських місцях дозволено перебування та рух транспортних засобів Збройних Сил, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС а також транспортним засобам спеціалізованого призначення, які виконують невідкладне службове завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, в тому числі перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Поліція охорони це спеціалізований підрозділ Національної поліції України.

При цьому, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону «Про Національну поліцію».

Згідно до приписів ст. 31 Закону «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.

Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати прав або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.

Судом першої інстанції також правильно враховано, що з матеріалів справи та доданих відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що 16.08.2025 перебуваючи в добовому наряді на ГР Лис 21 поліцейським водієм роти УПО в Х/о капралом поліції Боярчуком В., спільно із сержантом поліції ОСОБА_8 патрулюючи квадрат відповідальності приблизно за порушення комендантської години о 01.00 год. було зупинено тз, а саме Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 . За кермом була ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого через лінію 102 було викликано допоміжний наряд патрульної поліції.

Крім того, з долучених відеозаписів вбачається, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що працівники поліції приїхали на місце у зв`язку з надходженням повідомлення поліцейського водія роти УПО в Х/о капрала поліції В.Боярчука на службу «102», що під час охорони громадського порядку було зупинено транспортний засіб під час комендантської години, у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти транспортні засоби.

Отже, оцінюючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме корування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також належить зазначити, що апеляційні доводи захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №424614 від 16.08.2025 неправильно зазначено фактичний час керування транспортним засобом, на переконання апеляційного суду, жодним чином не впливають на результати огляду за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARMK-0115, який складав 1,94 проміле. При цьому апеляційний суд враховує, що екіпаж 3102 у складі: Коровко, Гузар, Ібадов безпосередньо не зупиняв транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та приїхав на місці події у зв`язку з надходженням повідомлення поліцейського служби охорони на службу «102», а тому зі слів учасників події та наявних відомостей працівники поліції встановили приблизний час керування особою транспортним засобом, який і заначений у протоколі.

Окрім цього, апеляційний суд ставиться критично до апеляційних доводів захисника про те, що поліцейська 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Харківській області Гузар К.В. не мала права складати адміністративний матеріал у цій справі, оскільки з долучених відеозаписів та наданих нею показань в суді апеляційної інстанції об`єктивно вбачається, вона разом з іншими працівниками поліції у складі екіпажу 3102 прибула на місце події, нею також були виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, за її участі було проведено огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, нею були роз`яснені права водію та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №424614 від 16.08.2025.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 та її захисник Коротенко О.І. скористались своїм процесуальним правом та вони подавали заяву до правоохоронних органів, в порядку ст.214 КПК України, щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при зупиненні транспортного засобу, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженими державними особами, але дії цих посадових осіб, що їх складали, ОСОБА_1 та захисником Коротенком О.І. не оскаржувались, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП.

Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи вимоги ст.266 КУпАП та відсутність будь-яких скарг і заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу, виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, проведення її огляду на стан сп`яніння, а також складення протоколу про адміністративне правопорушення та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів захисника щодо незаконності дій працівників поліції.

Апеляційний суд також зазначає, що чинний КУпАП не містить такого поняття як «недопустимі докази», а тому апеляційна скарга в цій частині також є необґрунтованою та безпідставною.

Доводи апеляційної скарги захисника Коротенка О.І. щодо не проведення своєчасної калібровки газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VII термін «періодична повірка засобів вимірювальної техніки» вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 1310.2016 №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Згідно роздруківки тесту приладу «Drager Alcotest 6820», ARHF-0115, остання повірка законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки відбулась 27.11.2024, а огляд ОСОБА_1 був проведений 16.08.2025, тобто в межах інтервалу калібрування приладу «Drager Alcotest 6820». Таким чином, відсутні підстави вважати, що результати тесту зазначеного приладу є недостовірними, у зв`язку з чим, доводи апелянта є необґрунтованими та розцінюються судом як обраний спосіб захисту.

Окрім того, ОСОБА_1 , у разі незгоди із результатом або технічним станом газоаналізатора, не була позбавлена можливості проїхати в заклад охорони здоров`я разом із працівниками поліції для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою іншого спеціального технічного засобу.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що співробітниками поліції охорони був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , викликано інший екіпаж патрульної поліції, які по прибуттю виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotester 6820» на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодилась, а також не повідомляла поліцейським свого бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager виявився позитивним, у зв`язку з чим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №424614 від 16.08.2025.

Інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильних висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.9«а» Правил дорожнього руху та притягнуто її до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Коротенка О.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков