П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.01.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду міста Львова Рудаков Д.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4, 124, ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

До Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4,124, ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 , 04.11.2025 року о 20 год. 49 хв. у м.Львів на вул.П.Медведецького 29, керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz 260Е», д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на електроопору, власник якої є ПрАТ «Львівобленерго», внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3.б, п.12.1ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , 04.11.2025 року о 20 год. 49 хв. у м.Львів на вул.П.Медведецького 29, керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz 260Е», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці пригоди та не повідомив підрозділ поліції.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 , 04.11.2025 року о 20 год. 49 хв. у м.Львів на вул.П.Медведецького 29, повторно протягом року керував транспортним засобом «Mercedes Benz 260Е», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказав, що факт дорожньо-транспортної пригоди мав місце, однак відповідати хто був за кермом відмовився.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення, долучені до них матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 та ч.5 ст.126 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно диспозиції ст.122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до диспозиції частини 5 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 2.10.А,Д Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, а також повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього рухупід час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вина ОСОБА_1 вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 та ч.5 ст.126 КУпАП доведена:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №518183 від 20.11.2025 року, серії ЕПР1 №518193 від 20.11.2025 року та серії ЕПР1 №518187 від 20.11.2025 року;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.11.2025 року, на якій зображено розташування транспортних засобів з прив`язкою до сталих орієнтирів;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.11.2025 року;

- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. від 21.11.2025 року, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми "Пошук посвідчення водія", відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. від 21.11.2025, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 10.05.2025 УПП у Львівській області до адміністративної відповідальності за скоєння 10.05.2025 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Вина ОСОБА_1 вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 та ч.5 ст.126 КУпАП доведена зібраними адміністративними матеріалами.

Оцінюючи вищевказані докази, суд приходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 та ч.5 ст.126 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини, суду не надано.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тому його дії суд кваліфікує як адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4 та ч.5 ст.126 КУпАП.

Оскільки до суду надійшли три справи про вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 та ч.5 ст.126 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то суддя об`єднує справи №465/10758/25, №465/10759/25 та 465/10760/25 в одне провадження та присвоює №465/10758/25.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до довідки старшого інспектораВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н. від 21.11.2025 року, відповідно до якої згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми "Пошук посвідчення водія", відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, враховуючи правову позицію, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2023 року по справі №702/301/20, та обставина, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, не перешкоджає суду застосувати передбачене законодавцем адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень частини ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 41 Конституції України (норма прямої дії), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки за протоколами про адміністративні правопорушення, транспортний засіб «Mercedes Benz 260Е», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , йому не належить, а транспортний засіб, який згідно реєстраційної картки належить ОСОБА_1 не є знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховує: характер вчинених ним правопорушень, ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених ст.124, ст.122-4 та ч.5 ст.126 КУпАП, яка доведена повністю, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.23,33,36,40-1,283,284 КУпАП,ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

Об`єднати справи №465/10758/25, №465/10759/25 та 465/10760/25 в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи №465/10758/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4,124 та ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього стягнення, з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постановине пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.І. Рудаков