Справа № 638/255/26
Провадження № 3/638/102/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши справу про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді начальнику групи персоналу штабу НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «капітан», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2023 № 88 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_2 , призначено на посаду офіцера групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на усі види забезпечення, тобто, останній виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, а тому є військовою службовою особою.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2025 №254 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_2 було призначено на посаду начальника групи персоналу штабу НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Військова частина НОМЕР_1 станом на даний час виконує бойові завдання поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 .

30.12.2025 близько 23:50 год. в місці тимчасового розташування підрозділу ( АДРЕСА_1 ) молодшим лейтенантом ОСОБА_3 , в кімнаті для відпочинку, було виявлено лежачим на підлозі тіло молодшого сержанта ОСОБА_4 без ознак життя з вогнепальним пораненням грудної клітини. Військовослужбовець одразу доповів про подію командуванню підрозділу, які викликали працівників Національної поліції та повідомили ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.12.2025 по прибуттю працівників Національної поліції, судово медичним експертом Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області була констатовано смерть молодшого сержанта ОСОБА_4 .

Під час огляду місця події та тіла військовослужбовця причиною загибелі вважається самогубство, яке настало внаслідок пострілу, здійсненого в грудну клітину (наявні сліди порохових газів).

Поряд з тілом молодшого сержанта ОСОБА_4 виявлено закріплену за капітаном ОСОБА_5 зброю 7,62 мм пістолетом ТТ (СР № 1143-41), із спорядженим магазином патронами калібру 7,62 мм в кількості 6 шт. (маркування: 38-51), 1 патрон в каналі ствола, 1 стріляну гільзу 7,62 мм (маркування: 38-51).

Попередня причина смерті: "Вогнепальне кульове поранення грудної клітини".

31.12.2025 слідчим Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України "Умисне вбивство" з позначкою "Самогубство", за фактом вчинення самогубства військовослужбовцем (ЄРДР №0001551 від 31.12.20225).

В подальшому під час з`ясування обставин встановлено, що вказана зброя та боєприпаси видана та закріплена за начальником групи персоналу штабу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_5 (підтверджується Накладною №С3/436 від 19.04.2025 про отримання капітаном ОСОБА_5 .

З пояснень капітана ОСОБА_6 було з`ясовано, що близько 16.00 год. 30.12.2025 останній прибув за адресою: АДРЕСА_2 з метою проведення звірки облікових даних з підлеглим особовим складом, після чого, близько 16.30 30.12.2025 вибув на командний пункт 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Разом з тим, в своїх поясненнях капітан ОСОБА_7 зазначив, що вказаний пістолет ТТ (СР № 1143-41) він залишив з власної необережності та недбалості пояснюючи даний факт втомою у зв`язку із великою кількістю фізичних навантажень.

В свою чергу, відповідно до вимог Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, що затверджена наказом Міністерства оборони України від 20.10.2015 № 569, категорично заборонено залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду.

Порушення правил поводження зі зброєю капітаном ОСОБА_5 , під час виконання обов`язків військової служби, як наслідок своєї недбалості та безвідповідальності призвело до вчинення самогубства молодшим сержантом ОСОБА_4 , що мало місце 30.12.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

Капітан ОСОБА_8 порушив вимоги Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, що затверджена наказом Міністерства оборони України від 20.10.2015 № 569, а саме: "Категорично заборонено залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду".

Таким чином, капітан ОСОБА_8 , 30.12.2025 у період часу з 16:30 год. до 23:50 год. порушив правила поводження зі зброєю, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а саме, залишив за адресою: АДРЕСА_2 , закріплену за ним зброю - 7,62 мм TT (СР № 1143-41) зі спорядженим магазином до неї, як наслідок його дій недбалості та безвідповідальності даний факт призвів до вчинення самогубства молодшим сержантом ОСОБА_4 , чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 , у заяві, яка долучена до протоколу, просив справу розглянути за його відсутністю, вину визнав та підтвердив обставини, викладені у протоколі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді та підтверджується наступними доказами:

- Протоколом про військове адміністративне правопорушення серія ЛВР № ДХНІ-038 від 02.01.2026;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.01.2026;

- фототаблицею огляду місця події від 30.12.2025;

- витягом з наказу командира військовій частини НОМЕР_1 від 27 березня 2023 року № 88;

- витягом з наказу командира військовій частини НОМЕР_1 від 26 серпня 2025 року № 254;

- копією накладної № СЗ/436;

- службовою характеристикою ОСОБА_1 ;

- копією посвідчення офіцера ОСОБА_1 , серія НОМЕР_3 .

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про військове адміністративне правопорушення серія ЛВР № ДХНІ-038 від 02.01.2026.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 2, 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяга, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості поведінки.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконаних завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом (ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

За порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами, вчинене в умовах особливого періоду, передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час вчинення розгляду справи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Таким чином, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом вчиненням військовослужбовцем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, а саме порушення правил поводження зі зброєю, вчинене в умовах особливого періоду.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 . Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, не встановлені.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 172-19, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя І.П. Латка