Справа № 467/1745/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; до адміністративної відповідальності притягувався постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та постановою поліції від 08 жовтня 2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним

02 листопада 2025 року о 18:35 годині в с-щі Костянтинівка по вул. Петра Сагайдачного ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, розширенні зіниці очей, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме КЗ «ЮМБЛ» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України і тим самим вчинив адміністративне, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 02 листопада 2025 року о 18:35 годині в с-щі Костянтинівка по вул. Петра Сагайдачного ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами та будучи притягнутим до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 в судове засідання викликався неодноразово, проте, жодного разу на слухання справи не прибув, заяв і клопотань до суду не направляв.

Тому суд, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, беручи до уваги те, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді такого роду справ не є обов`язковою, забезпечивши її належне сповіщення про це судове провадження і отримавши про це належне підтвердження, вважав за можливе прийняти рішення по суті справи за відсутності такої особи.

У свою чергу, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ураховуючи положення ст.ст. 245, 251, 280 цього ж Кодексу, аналізував наступні питання.

Чи було вчинено адміністративне правопорушення

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено у цій справі, ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.5 ПДР України, відмовившись на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

У відповідності до постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 , повторно протягом року було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП є правильною.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Постановою поліції ЕНА № 5893680 від 08 жовтня 2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП і підданий стягненню у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Отже, суд робить висновок, що ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року учинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно, було учинене правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Поряд із цим суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення, висунутого ОСОБА_1 , вказівку уповноваженої особи поліції щодо порушення ним вимог п. 2.1«а» ПДР України, зокрема, через таке.

Відповідно до вимог п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08 травня 1993 року № 340 (з наступними змінами і доповненнями), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Як вбачається з постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2025 року ОСОБА_1 позбавлено права кресання транспортними засобами строком на 1 рік.

У свою чергу, водієм, згідно із п. 1.10 ПДР України, є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

А як установлено судом, ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами, а тому такий наразі не має статусу водія.

Вимога п. 2.1«а» стосується спеціального суб`єкта виключно водія, а не будь-якої особи, яка, зокрема, позбавлена такого статусу.

Ураховуючи й те, що норми ч. 2, 4 ст. 126 КУпАП не є бланкетними і не визначають спеціального суб`єкта, а тому посилання на порушення того чи іншого пункту ПДР України не є обов`язковим та у цьому випадку і не впливає на кваліфікацію дій порушника.

Як наслідок, суд виключає з обвинувачення твердження про порушення з боку ОСОБА_1 вимог п. 2.1«а» ПДР України, проте, визнає його винним за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Чи винна ця особа у вчиненні адміністративного правопорушення

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 501469 від 02 листопада 2025 року та ЕПР1 № 501476 від 01 листопада 2025 року щодо часу, місця та способу учинення правопорушень, у тому числі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В цілому протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП щодо свого змісту та суті викладеного у них правопорушення, в зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що обвинувачення висунуто ОСОБА_1 з порушенням вимог закону.

За такого, вважати, що протоколи належать до недопустимих доказів і через це підлягають виключенню з доказової бази не можна.

З відеозапису боді- камери співробітника поліції, який було досліджено в судовому засіданні, вбачається, що поліцейськими було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

На вимогу поліцейського ОСОБА_1 не надав для перевірки посвідчення водія, пояснивши, що посвідчення водія не має.

Крім того, при спілкуванні з ОСОБА_1 поліцейським виявлено ознаки перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим такому запропоновано в медичному закладі пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Однак, ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження такого огляду, пояснивши, що вживав лікарські засоби.

Разом з цим, у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно якого останній надав свідчення про те, що посвідчення водія не має, оскільки позбавлений права керування транспортними засобами. Крім того пояснив, що на вимогу поліцейського відмовився від проходження медичного огляду з метою встановлення наркотичного сп`яніння, оскільки декілька днів тому вживав канабіс.

Матеріали справи також містять письмове зобов`язання ОСОБА_1 , відповідно до якого останній зобов`язався не керувати транспортним засобом до повного витверезіння, або отримання посвідчення водія відповідної категорії.

Відеозапис, долучений до протоколу, також підтверджує, що його складання мало місце із дотриманням поліцією приписів ст.ст. 254-256 КУпАП.

До матеріалів справи поліцією також додано копію постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, на підтвердження наявності кваліфікуючої ознаки повторності учиненого правопорушення за ст. 126 КУпАП, поліція надала до суду копію постанови ЕНА № 5893680 від 08 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, ця справа забезпечена доказами у їх розумінні згідно із ст. 251 КУпАП.

Стосовно наявності умислу на вчинення цього правопорушення, то суд вказує, що ОСОБА_1 достовірно знав, що є особою позбавленою права керування транспортними засобами в зв`язку з керуванням транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, про що безпосередньо свідчать письмові пояснення ОСОБА_1 , надані ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, 08 жовтня 2025 року ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності постановою поліції за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Даних про оскарження ним постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2025 року та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5893680 від 08 жовтня 2025 року немає.

Звідси суд родить висновок, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення умисно, бо усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав або свідомо допускав їх настання.

В ракурсі установлених фактичних обставин справи, підтверджених доказами, шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії інкримінованому складу правопорушення (кваліфікації правопорушення), суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Чи підлягає порушник адміністративній відповідальності

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, передбачених ст.ст. 18-20 КУпАП, суд не встановив.

Підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП також немає, бо правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, не можуть вважатись малозначними, у тому числі й з огляду на їх санкцію та дію прямої заборони звільняти від відповідальності за учинення такого роду порушення (ч. 2 ст. 22 КУпАП).

Суд, окрім цього, враховує характер вчинених правопорушень, зокрема, підвищений ступінь їх суспільної небезпеки, ступінь його вини, як то, умисний характер, особу, порушника, який не робить належних висновків і продовжує вчиняти правопорушення на транспорті, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність

Обставин, що пом`якшують відповідальність, згідно з п.п. 1-5 ч. 1 ст. 34 КУпАП, а так само й інших обставин, які здатні вплинути на відповідальність у бік її пом`якшення, немає, так само як і обставин, що її обтяжують відповідно до переліку ст. 35 КУпАП.

Ураховуючи, що дії ОСОБА_1 вже кваліфіковані за ознакою повторності.

Мотиви накладення стягнення

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, згідно зі ст. 36 КУпАП, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Для виконання вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП вважаю за необхідне об`єднати справи № 467/1745/25 (провадження № 3/467/9/26), 467/1746/25 (провадження № 3/467/10/26) та присвоїти їм номер 467/1745/25 (провадження № 3/467/9/26).

В свою чергу, суд керуючись ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує зокрема: характер вчинених правопорушень, як то, значно високий ступінь їх суспільної небезпеки, як для самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і інших осіб;ступінь його вини; особу порушника і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення нового адміністративного правопорушення суд приєднує невідбуту частину стягнення, призначеного ОСОБА_1 постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2025 року, у виді 1 року позбавлення права керування транспортними засобами.

Станом на день винесення цієї постанови невідбута частина стягнення, призначеного постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2025 року, становить 02 місяці 27 днів.

Проте, суд у цій справі не застосовує передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП оплатне вилучення транспортного засобу, так як матеріали справи вказують на належність транспортного засобу іншій особі.

Адміністративне стягнення накладається у межах строку, визначеного ч. 6 ст. 38 КУпАП.

Інші питання, що вирішуються судом при винесенні постанови

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн., розмір якого передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 33, 38, 38, 283,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 467/1745/25 (провадження № 3/467/9/26), 467/1746/25 (провадження № 3/467/10/26) та присвоїти їм номер 467/1745/25 (провадження № 3/467/9/26).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 34000 (тридцять чотири тисячі тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення цього правопорушення, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладене постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2025 року, строком 02 місяці 27 днів і остаточно позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строку 5 (п`ять) років 02 (два) місяці 27 (двадцять сім) днів.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Ірина Явіца