Справа № 346/2962/25
Провадження № 33/4808/136/26
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Коваленко Д. С.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Курка Віталія Михайловича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2026 року, якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 02 червня 2025 року о 01 годині 04 хвилини в м. Коломия Івано-Франківської області по вулиці Моцарта, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Citroen Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , в комендантську годину, перебуваючи стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Алкофор 507, результат тесту 2.04 проміле, тест номер 000129. Чим порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Курко В.А. в апеляційній скарзі просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, протокол складений з порушеннями вимог закону, під час складення не залучено свідків.

Вказує, що ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено права, зокрема право на допомогу адвоката.

Звертає увагу, що в акті не зазначено свідків, не вказано дату складання акту і не зазначено за допомогою якого приладу буде здійснюватись огляд.

Наголошує, що відсутній зафіксований факт зупинки і керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а перебування особи в стані сп`яніння не за кермом не утворює склад адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 тайого адвокат Курко В.М. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, неодноразово належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавали, не поступало і заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 тайого адвоката Курка В.М.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено права, зокрема право на допомогу адвоката не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 червня 2025 року серії ЕПР1 № 348699 (а.с. 1) 02 червня 2025 року о 01 годині 04 хвилини в м. Коломия Івано-Франківської області по вулиці Моцарта, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Citroen Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , в комендантську годину, перебуваючи стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Алкофор 507, результат тесту 2.04 проміле, тест номер 000129. Цим порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції Далибожиком Р.Р. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, від дачі пояснень відмовився.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 5), щодо ОСОБА_1 засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Алкофор 507» - 2,04 ‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле). ОСОБА_1 не підписав роздруківку.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з рота, порушення координації рухів, порушення мови пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Алкофор 507», з результатом 2,04 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився та підписав акт.

Твердження апелянта про те, що в акті не зазначено свідків, не вказано дату складання акту і не зазначено за допомогою якого приладу буде здійснюватись огляд є слушним, але не впливає на висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а саме це, згідно п. 2.9. а Правил дорожнього руху ставиться у вину ОСОБА_1 .

Крім того суддя при прийнятті рішення бере до уваги всі наявні в матеріалах справи докази та досліджує їх в своїй сукупності, тому відсутність вказаної дати та назви приладу за допомогою якого було проведено огляд не впливає на розуміння змісту документу в цілому, оскільки такі відомості зазначені і в інших процесуальних документах, якими доведено що ОСОБА_1 є водієм та керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП Коломийську ЦРЛ (а.с. 4), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння різкий запах алкоголю з рота, порушення координації рухів, порушення мови не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такий огляд було проведено на місці зупинки, з яким він погодився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 8), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано розмову працівників поліції, які підійшли до транспортного засобу з увімкненим двигуном, за кермом якого сидів ОСОБА_1 . Працівник поліції оголосив водієві про відеофіксацію розмови та попросив надати документи для перевірки. Також працівник поліції запитав водія чи вживав він спиртні напої, на що водій дав ствердну відповідь. Далі працівники поліції повідомили причину зупинки, а саме керування транспортним засобом у комендантську годину та керування транспортним засобом без застібнутого ременя безпеки. ОСОБА_1 не заперечував проти того, що це саме він керував транспортним засобом і вказав працівникам поліції, що до дому йому лишилось 200 метрів, у зв`язку із чим запропонував закрити транспортний засіб та піти пішки, однак працівники поліції запропонували пройти тест на приладі на місці зупинки, на що останній погодився. Далі зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння. Із результатом 2,04 ‰ проміле ОСОБА_1 погодився. Далі працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти повторний огляду у медичному закладі, але від такої пропозиції ОСОБА_1 відмовився. Також зафіксовано складання процесуальних документів,роз`яснення ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оголошення змісту складених документів, які ОСОБА_1 підписав та отримав копії.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відсутній зафіксований факт зупинки і керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не є слушним, оскільки з відеозаписів вбачається, що працівники поліції, підійшовши до транспортного засобу, повідомили причину зупинки, а саме керування транспортним засобом у комендантську годину та керування транспортним засобом без застібнутого ременя безпеки, ОСОБА_1 не заперечував проти того, що це саме він керував транспортним засобом і вказав працівникам поліції, що до дому йому лишилось 200 метрів, у зв`язку із чим запропонував закрити транспортний засіб та піти пішки.

Крім того причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, а тому твердження апелянта про те, що протокол складений з порушеннями вимог закону, оскільки під час складення не залучено свідків - не є слушним, адже в даному випадку працівники поліції здійснювали відеозйомку про що було повідомлено ОСОБА_1 .

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, з результатами якого ОСОБА_1 погодився.

Також працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти повторний огляду у медичному закладі, але від такої пропозиції ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже за результатами апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Курка Віталія Михайловича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло