Справа № 331/7062/25
Провадження № 3/331/113/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Клименко Л.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Богач А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цигани Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, іпн: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2025 року о 23 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_1 поблизу буд. 49 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку як за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, так і в закладі охорони здоров`я відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив суду, що 22.11.2025 року, напередодні ввечері, він зустрівся з давнім товаришем, з яким разом проходив підготовку до військової служби. Також зазначив, що оскільки він вживав алкогольні напої, то за кермо свого транспортного засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 він не сів, а передав право його керування своєму товаришу, а сам перебував на передньому пасажирському сидінні. В процесі керування вказаним автомобілем, його товариш порушив вимоги ПДР України та проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, після чого припаркував транспортний засіб поблизу супермаркету. При цьому, його товариш залишив місце водія та пішов у справах, тоді як він залишався в автомобілі в якості пасажира. Через невеликий проміжок часу до його автомобіля під`їхали працівники патрульної поліції, які повідомили про те, що водій вказаного транспортного засобу проїхав на заборонений сигнал світлофора та звинуватили у порушень вимог ПДР саме його. Проте, він неодноразово пояснював, що попри те, що транспортний засіб належить йому, за кермом перебувала інша особа, яка залишила салон автомобіля та пішла по особистим справам. Далі працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, посилаючись на те, що вказаним транспортним засобом він не керував. З огляду на викладене, він не погоджується з тим, що відносного нього був складений вказаний протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Богач А.О. звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що відеозаписом події, який долучений до матеріалів даної справи, не зафіксовано факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що екіпаж патрульної поліції під`їхав вже до припаркованого транспортного засобу. При цьому ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні, про факт керування транспортним засобом іншою особо останній також повідомив працівникам поліції. На думку сторони захисту, зазначене дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 будь-яких дій з управління транспортним засобом не здійснював. Доводи поліцейських про те, що ОСОБА_1 міг пересісти з водійського сидіння на пасажирське є безпідставними та такими, що не підтверджується відеозаписом та будь-якими іншими доказами. Тому, на думку захисника, ОСОБА_1 не може бути суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

В свою чергу, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.9а ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Згідно п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі серії ЕПР1 № 520996 від 22.11.2025 року, підтверджується наступними доказами.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що у ОСОБА_1 виявлені ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с. 4, 5).

Зі змісту направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 на стан сп`яніння до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР від 22.11.2025 року, складеного о 23 годині 15 хвилин, встановлено, що у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, як з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, так і в закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 (а.с. 6).

З рапорту працівника поліції від 22.11.2025 року слідує, що 22.11.2025 року приблизно о 23 годині 05 хвилин за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 49 працівниками патрульної поліції був зупинений транспортний засіб Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого в ході спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку як за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, так і в закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 7).

Зі змісту довідки інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП слідує, що водій ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має, посвідчення водія отримував (а.с. 8).

З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису події судом встановлено, що 22.11.2025 року о 23 годині 05 хвилин працівниками патрульної поліції був виявлений транспортний засіб Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням ним вимог Правил дорожнього руху України, який під час наближення до його автомобіля співробітників поліції пересів на пасажирське сидіння. Так, при спілкуванні та встановленні особи, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв, що він вказаним транспортним засобом не керував, а водій втік у невідомому напрямку. Разом з тим, дослідженим відеозапис зафіксовано, що працівники патрульної поліції під`їхали до автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився незадовго до моменту під`їзду до нього службового транспортного засобу, після чого поліцейські одразу підійшли до вказаного автомобіля та почали вести розмову з ОСОБА_1 . При цьому, у короткий проміжок часу між зупинками транспортних засобів жодна стороння особа не виходила з салону транспортного засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що також зафіксовано відеозаписом. Працівниками поліції, встановивши, що саме ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в ході спілкування з останнім, виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, на що ОСОБА_1 зазначив, що алкогольних напоїв не вживав. На підставі встановлених ознак, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як з використанням спеціального технічного приладу, так і в закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 на вказану пропозицію відповідав тим, що вказаним транспортним засобом він не керував, а перебував лише на пасажирському сидінні. Працівниками поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, посилаючись при цьому на можливі наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, проте водій ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою. Окрім того, вказаним відеозаписом також зафіксовано процес складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з його змістом ОСОБА_1 (а.с. 10).

Отже, наведені вище докази в їх сукупності підтверджують порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При цьому, доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, судом визнаються безпідставними з огляду на наступне.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У свою чергу, у даному випадку підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП є встановлення, доведення та підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у дату, час та місце, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 520996 від 22.11.2025 року.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису події встановлено, що вказаний відеозапис розпочинається з фрагменту, здійсненого за допомогою відеореєстратора, розміщеного на службовому транспортному засобі патрульної поліції, на якому зафіксовано процес руху транспортного засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 по проїзній частині пр. Соборного в м. Запоріжжі на досить великій швидкості, який у подальшому здійснив перестроювання на паркування поблизу супермаркету. Вже за декілька секунд екіпаж патрульної поліції наздогнав зазначений автомобіль та припаркувався позаду нього. При цьому, у невеликий проміжок часу, який був витрачений на паркування службового транспортного засобу та наближення до автомобіля Renault Traffic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , салон вказаного транспортного засобу, зокрема зі сторони місця для водія, жодна особа не покидала, що зафіксовано як за допомогою відеореєстратора, так і за допомогою боді-камер поліцейських. На передньому пасажирському сидінні працівниками поліції був виявлений ОСОБА_1 , який неодноразово наполягав на тому, що транспортним засобом він не керував, проте такі його заперечення не були прийняті до уваги працівниками патрульної поліції, оскільки будь-яка інша особа не покидала салон вказаного автомобіля. Таким чином, працівниками поліції було встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Будь-яких інших осіб, які б могли перебувати у вказаному транспортному засобі, виявлено не було та відеозаписом не зафіксовано.

З огляду на те, що в ході судового розгляду доведений факт керування транспортним засобом Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 саме ОСОБА_1 , тому суд критично ставиться до його пояснень, оскільки вони суперечать дослідженим доказам та мають ознака намагання уникнути відповідальності.

З огляду на викладене судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. (Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: UA0008001; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко