Справа № 283/24/26
Провадження №3/283/65/2026
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2026 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця, солдата ВЧ НОМЕР_2

- за ч. 3 статті 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

30 грудня 2025 року близько 00 години 00 хвилин військовослужбовець, призваний за мобілізацією в/ч НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, оголошеного Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/214, а також в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, знаходився в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків у розташуванні свого підрозділу, який знаходиться в насеному пункті Малинської територіальної громади Коростенського району Житомирської області, був виявлений командуванням військової частини та в подальшому доставлений до ТВК м. Коростень. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується результатом тесту на вміст алкоголю здійсненого за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Алконт-МТМ № 00333». У ОСОБА_1 концентрація алкоголю в крові становила 2,31 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 17220 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнав повністю, просить суд розстрочити штраф, про що подав відповідну заяву.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17220 КпАП України, виходячи з наступного.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 3 ст. 17220 КУпАП, в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

До діяння відноситься: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Кваліфікуючою ознакою є вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Натомість Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому відповідними Указами Президента України було продовжено строк дії воєнного стану в Україні, зокрема воєнний стан в Україні на даний час триває та продовжений до 05:30 години 03 лютого 2026 року.

В судовому засідання були дослідження наступні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП:

-протокол про адміністративне правопорушення серії КИЖ № 425 від 31.12.2025 сержантом із матеріального забезпечення гауптвахти відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим сержантом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.17220 КУпАП (а.с.1-2);

-результат тесту на вміст алкоголю, здійсненого 30.12.2025 року за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Алконт-МТМ № 00333» (а. с. 2а). Згідно даних результатів у ОСОБА_1 концентрація алкоголю в крові по видихуваному повітрі становила 2,29 0/00;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 30.12.2025 № 323 (а. с. 3);

-витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по строковій частині) № 249 від 25.08.2025 (а.с.5);

-копія військового квитка серії НОМЕР_3 виданого 21.12.1990 на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 5-7);

- службова характеристика на солдата ОСОБА_1 (а. с. 8);

- наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з адміністративно-господарської діяльності) № 234 від 11.07.2025 (а. с. 9-10).

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає доведеною належними та допустимими доказами вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 17220 КУпАП за ознаками виконання ним обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено.

Враховуючи вищевикладені обставини при призначенні правопорушнику адміністративного стягнення суд приходить до висновку, що доцільним буде призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах, установлених у санкції ч. 3 статті 17220 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу, що буде достатнім та необхідним для виправлення правопорушника та недопущення в подальшому вчинення нового правопорушення.

Згідно ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження,відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи, що сума штрафу є значною, суд вважає за можливе задовольнити заяву про розстрочку суми штрафу та розстрочити виплату штрафу на 10 місяців із розрахунку по 1700 гривень щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 401, ч. 3 статті 17220, статтями 221, 280, 283-285, 287 та 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 за ч. 3 статті 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання даної постанови в частині накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) рівними щомісячними платежами в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень протягом 10 (десяти) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_1 сплачувати по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень до 13 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2026 року по листопад 2026 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Штраф належить стягнути на р/р UA0006829, отримувач коштів Малин.УК/м.Малин/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100; призначення платежу: «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Роз`яснити що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніше 13 листопада 2026 року. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави (р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір).

Роз`яснити що судовий збір має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

На постанову суду може бути подана скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення в частині сплати судового збору підлягає примусовому виконанню після закінчення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для його добровільної сплати, а в частині сплати штрафу після 13 листопада 2026 року.

Постанова може бути пред`явлена до виконання в частині стягнення судового збору протягом трьох місяців з дня її винесення, а в частині стягнення штрафу протягом трьох місяців з дня закінчення строку розстрочки сплати штрафу.

Суддя: А. О. Тимошенко