Провадження № 33/824/1264/2026 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

30 січня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 5 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 5 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подана з порушенням строку апеляційного оскарження постанови судді та подана з відповідним клопотанням про поновлення цього строку, мотивоване тим, що постанову місцевого суду ОСОБА_1 отримав 14.01.2026 року, в судовому засіданні ні він ні адвокат присутні не були.

Розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши причини його пропуску, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження відраховується з дати винесення постанови та може бути поновлений судом виключно у разі наявності поважних причин пропуску такого строку, обґрунтовано наведених апелянтом.

Так, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 5 грудня 2025 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 22 січня 2026 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи та оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про розгляд справи у Дарницькому районному суді м. Києва, про що свідчить відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ознайомлення ОСОБА_1 із місцем розгляду справи у суді та із змістом протоколу.

Також, ОСОБА_1 судом першої інстанції належним чином був повідомлений про час і місце розгляду в місцевому суді, а саме засобами поштового зв`язку за вказаною адресою у протоколі та шляхом здійснення виклику по телефону (повідомлення у додаток «Viber»).Оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 .

Також, ОСОБА_1 був залучений адвокат Синяченко В.П. з метою представляти його в інтереси в суді, який був обізнаний про перебування справи в суді та призначення її до розгляду на 05.12.2025 року, що підтверджується розпискою про відкладення розгляду справи (а.с. 22).

Тобто, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом судового рішення від 5 грудня 2025 року, як безпосередньо в місцевому суді, так і в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та оскаржити його в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

Посилання ОСОБА_1 , як на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду на те, що з текстом постанови він ознайомився лише 14.01.2026 року, є необґрунтованими, оскільки початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції законодавець пов`язує з моментом її винесення, а не ознайомлення правопорушника чи його захисника зі змістом постанови.

На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.

За наведених обставин, апеляційний суд не вбачає порушення права на справедливий суд та захист правопорушника, оскільки суд першої інстанції виконав усі необхідні дії для забезпечення цих прав. Відсутність належної активності правопорушника в межах установлених строків не може бути підставою для визнання порушення права на захист або права на справедливий суд.

Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому ОСОБА_1 слід відмовити в поновленні такого строку та на підставі ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 пропоновлення строку на апеляційне оскарженняпостанови суддіДарницького районного суду міста Києва від 5 грудня 2025 року - відмовити.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига