Справа№ 953/9466/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2026 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Хараїм О.В., розглянувши у залі суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2025 року о 04 годині 11 хвилин в м. Харкові по вул. З`єднана, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Rio, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинники за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та проведення огляду в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Салтівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2025 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернуто до Управління патрульної поліції в Харківської області Департаменту патрульної поліції для направлення до належного суду.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшли до Київського районного суду м. Харкова 09 вересня 2025 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2025 року справа передана на розгляд судді Глос М.Л.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 16.12.2025 № 2669/0/15-25 ОСОБА_2 звільнена з посади судді Київського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим невирішена справа № 953/9466/25 передана на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2025 року справа передана на розгляд судді Кіндера В.А.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Хараїм О.В. підтримала заявлене клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання адвоката обґрунтоване тим, що встановлені працівниками поліції ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 не є підтвердженими; відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є наслідком провокації з боку працівників поліції; рапорт працівника поліції не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення; акт огляду не є належним доказом, оскільки огляд на стан сп`яніння на місці транспортного засобу не проводився; в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я, яке б містило відомості про ознайомлення ОСОБА_1 про зміст зазначеного направлення.

Суд зауважує, положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, проте даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на наявність в матеріалах справи правової позиції сторони захисту, а також необхідність дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винна ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 337953 від 22.05.2025, в якому, зокрема, безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння); долученими до протоколу відеозаписами «ЕПР1 № 337953», «export-ai7au»; рапортом поліцейського, відповідно до якого виклад обставин правопорушення узгоджується з відомостями відеозаписів та протоколу ЕПР1 № 337953 від 22.05.2025.

Оцінюючи наведені докази, суд керується положеннями ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (зі змінами) (далі Інструкція), якими унормовано правову процедуру огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлено гарантії захисту прав і законних інтересів водія, а також процесуальні запобіжники можливим зловживанням з боку працівників поліції.

Суд зважає на те, що згідно із п. 2 розділу І Інструкції підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи однієї чи декількох ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п. 3 розділу І Інструкції.

З матеріалів справи, зокрема, даних протоколу вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або забезпечує доставку особи до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду (п.п. 1,9 Розділу ІІ інструкції).

Положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, ОСОБА_1 в порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан сп`яніння в належному порядку відмовився.

Судом встановлено, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання якої передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, що був досліджений судом.

З відеозапису «ЕПР1 № 337953» вбачається рух та зупинка транспортного засобу Kia Rio, державний номерний знак НОМЕР_2 . Обставини події зафільмовані 22 травня 2025 року о 04 годині 11 хвилин.

З відеозапису «export-ai7au» вбачається, що відразу після зупинки транспортного Kia Rio, державний номерний знак НОМЕР_2 , з водійського місця автомобіля вийшов ОСОБА_1 (проміжок часу: 00:54 01:12). Протягом всього часу взаємодії вимоги працівників поліції до правопорушника адресувались саме як до водія, при цьому останній не заперечував факт керування ним транспортним засобом. Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка здійснювала керування Kia Rio, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Окрім того, працівниками поліції повідомлено, що причиною зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було здійснення руху під час дії комендантської години, а також порушення п.9.2 «б» Правил дорожнього руху України (проміжок часу: 01:55 02:05 та 35:51 37:24 відеозапису «export-ai7au»). Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що зупинка транспортного засобу здійснена відповідно до вимог ч. 1 ст. 35 закону України «Про національну поліції».

Також встановлено: працівник поліції повідомив водію виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (проміжок часу: 03:40 04:07 відеозапису «export-ai7au»); ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку, при цьому, останньому працівником поліції роз`яснено наслідок відмови (проміжок часу: 04:00 09:25 «export-ai7au»); водію роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (проміжок часу: 00:13:30 00:13:50 відеозапису «export-ai7au»); ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю (проміжок часу: 18:35 18:50 відеозапису «export-ai7au»).

Щодо доводів захисника про провокацію зі сторони працівників поліції, які мотивовані тим, що попередньо ОСОБА_1 вже зупинявся працівниками поліції та стосовно нього був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Водночас, замість відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом працівники поліції повторно через 5 хвилин зупинили авто ОСОБА_1 та склали протокол ЕПР1 № 337953 від 22.05.2025.

З відеозапису «export-ai7au» вбачається, що ОСОБА_1 та пасажир автомобіля кia rio, державний номерний знак НОМЕР_2 неодноразово зазначають про те, що були попередньо зупинені працівниками поліції, які склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та дозволили доїхати до місця проживання на транспортному засобі. Водночас, в розмові з працівником поліції пасажир в присутності ОСОБА_1 зазначає: «ми зробили помилку, що поїхали, а нам нічого не сказали» (проміжок часу 33:45 - 33:55 відеозапису «export-ai7au»).

Під провокацією (поліцейськими) розуміють випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» 05.02.2008).

Суд вважає, що доводи сторони захисту про провокацію зі сторони працівників поліції не підтверджені матеріалами справи. ОСОБА_1 достеменно було відомо, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України і має наслідком складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. З відеозапису «export-ai7au», на якому зафільмовані обставини події, вбачається, що позиція сторони захисту не є послідовною, а тому розцінюється судом як обраний спосіб захисту для уникнення правопорушником відповідальності.

Рапорт поліцейського про обставини події узгоджується з відомостями відеозаписів, а тому є належним та допустимим доказом, оскільки підтверджується іншими матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому на нього необхідно накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

З довідки поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , згідно із обліковими даними ІПНП отримував посвідчення водія НОМЕР_3 .

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст. ст. 33-35 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке є умисним і грубим порушенням ПДР України, особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 34, ст. 35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч. 3 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя: Кіндер В.А.