ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/659/25Головуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 33/817/60/26 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Вальчук М.М. на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 січня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 665,60 грн. судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою суду, 04 травня 2025 року о 00 год. 01 хв. в с. Оришківці, по вул. Центральна, Чортківського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810» та від проходження такого огляду відповідно до встановленого порядку в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Вальчук М.М. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях її довірителя складу адміністративних правопорушень.

Обґрунтовує вимоги тим, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, а вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджена.

Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази фактичного керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та за обставин, зазначених у протоколі, зокрема відсутня фіксація руху автомобіля як на відеореєстраторі, так і на нагрудних відеокамерах працівників поліції.

Посилається на те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, фіксує рух невстановленого транспортного засобу 03.05.2025 року о 22:54 год., однак, у протоколі зазначено інший час події 04.05.2025 року о 00:01 год., що не підтверджується жодним технічним засобом відеофіксації.

Зазначає що сам факт перебування особи за кермом нерухомого транспортного засобу не свідчить про керування ним, а отже не може вважатися достатньою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки керування транспортним засобом можливе лише під час його руху..

Обґрунтовує вимоги тим, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27.08.2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 року, вже встановлено відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений час, що має преюдиційне значення для даної справи.

Вказує на те, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим у матеріалах відсутні достатні докази події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №319493 від 04.05.2025, з якого вбачається, що 4 травня 2025 року о 00 год. 01 хв. в с. Оришківці, по вул. Центральна, Чортківського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810» та від проходження такого огляду відповідно до встановленого порядку в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в Чортківську ЦМЛ від 04 травня 2025 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі також не проводився, оскільки водій ОСОБА_1 від такого відмовилася;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів приладу «Алкотест Драгер 6810», з якого вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення;

відеоматеріалах з нагрудної камери інспектора Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з якого вбачається, що 04 травня 2025 року (о 00.04 год.) водій ОСОБА_1 , під час повідомлення йому працівником поліції причини зупинки автомобіля під його керуванням, не заперечував факту керування вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №319493 від 04.05.2025 автомобілем марки «Фольксваген Пассст», оскільки як вбачається із вказаного відеозапису, під час повідомлення водію ОСОБА_1 працівником поліції причини зупинки автомобіля під його керуванням, останній запитував поліцейського, «на якій підставі його зупинили». На даному відеозапису об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні;

- відеозаписі із відеореєстратора автомобіля прцівників поліції, яким зафіксовано факт руху автомобіля марки «Фольксваген Пассат», його зупинки працівниками поліції.

Ці докази суддя вірно визнав належними, допустимими та достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у відмові, як водія, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Доводи представника щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження фактичного керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються сукупністю наявних у справі доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля, які у своїй сукупності підтверджують факт руху транспортного засобу, його зупинки працівниками поліції та перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля саме як водія.

Твердження апелянта про те, що відео з нагрудних камер поліцейських не містить доказів керування транспортним засобом, є необґрунтованими, оскільки з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 причину зупинки автомобіля під його керуванням, а сам ОСОБА_1 не заперечує факту керування, запитує про підстави зупинки, чим фактично визнає себе водієм транспортного засобу.

Посилання на те, що розбіжність у часі, зафіксованому на відеозаписі, та часі, зазначеному у протоколі, свідчить про недоведеність події правопорушення, є голослівним, оскільки матеріали справи містять безперервний ланцюг подій, що відбувалися в ніч з 03 на 04 травня 2025 року, а незначна різниця у фіксації часу не спростовує самого факту керування транспортним засобом та відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження скаржника про те, що сам факт перебування особи за кермом нерухомого транспортного засобу не може свідчити про керування, також є безпідставним, оскільки з відеозаписів убачається не лише перебування ОСОБА_1 на місці водія, а й факт попереднього руху автомобіля та його зупинки працівниками поліції, що підтверджується як відеореєстратором службового автомобіля, так і поясненнями та діями самого правопорушника під час спілкування з поліцейськими.

Посилання апелянта на преюдиційне значення рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27.08.2025 року є необґрунтованим, оскільки зазначене рішення стосувалося іншого предмета судового розгляду та не спростовує встановлених у даній справі обставин щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів і відповідає фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. залишити без задоволення, а постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 січня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя