ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП ______________, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №528144 від 30.11.2025, 30.11.2025, о 20 год 48 хв, в м. Рівне по вул. Дворецька, 46, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chery» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоналізатора Alcotest Drager 6810 (0523) відмовився, та проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я з метою встановлення алкогольного сп`яніння відмовився. Велась безперервна відеофіксація на тех. пристрій 475447, чим порушив п.2. 5. ПДР.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушення за обставин зазначених у протоколі заперечив. Вказав, що транспортним засобом не керував, він перебував у себе вдома, випив пива, при цьому, його автомобіль понад тиждень перебував на парковці під будинком. Приблизно о 20 год. 40 хв. до нього зателефонував знайомий та повідомив, що його автомобіль «Chery» покотився і вдарив автомобіль «Hyundai». Вийшовши на вулицю побачив, що його автомобіль, який він попередньо поставив на стоянкове гальмо, якимось чином покотився та вперся у задню бокову дверку автомобіля «Hyundai». Після приїзду поліцейських на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене за ст. 124 та ч. 1 ст.130 КУпАП.

Захисник Мазур О.Г. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з підтав, викладених у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення та додаткових пояснень. На доведення доводів посилався на відсутність керування транспортним засобом. Зазначає, що на відеозаписах зафіксовано пояснення присутніх осіб, які прямо зазначають, що автомобіль не був заведений, а особа, щодо якої складено адміністративні матеріали, не здійснювала керування транспортним засобом. Зазначені пояснення узгоджуються з відсутністю на відео будь-яких ознак руху автомобіля та не спростовані жодними іншими об?єктивними доказами. Також вказує на те, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2025 року у справі № 569/26844/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП встановлено відсутність ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу в момент ДТП, самовільний рух автомобіля без участі водія. З урахуванням преюдиційно встановлених обставини відсутній ключовий елементи об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні 09 січня 2026 року у якості свідка, ОСОБА_2 , вказала, що 30.11.2025 працювала продавчинею в магазині за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 46 та через вікно на власні очі бачила, як автомобіль «Chery» покотився та здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai». Через деякий час після ДТП до автомобілів підійшли спочатку ОСОБА_1 , а потім ОСОБА_3 та під`їхали працівники поліції. Звернула увагу на той факт, що автомобіль стояв декілька днів на парковці під будинком, а на момент ДТП ОСОБА_1 в автомобілі не було та в той день він не керував транспортним засобом.

Допитана в судовому засіданні 30 січня 2026 року у якості свідка, ОСОБА_3 підтвердила обставини зазначені ОСОБА_1 , пояснила, що за кермом автомобіля «Chery» д.н.з. НОМЕР_1 в момент ДТП нікого не було. Крім того, вказала, що збитки їй відшкодовані та претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_1 не має.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мазура О.Г., покази свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в тому, що особа має обов`язково керувати транспортним засобом.

Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Натомість матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції.

З оглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, що долучений до матеріалів справи, та який відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що відеозапис розпочинається з моменту, коли по прибуттю працівників поліції, ОСОБА_1 , перебуває поруч з транспортним засобом.

Відомостей про те, що останній керував транспортним засобом, відеоматеріал не містить. Моменту переслідування працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , аж до зупинки транспортного засобу, на відеозаписі немає, що позбавляє суд можливості поза розумним сумнівом встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки, докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні, відмова останнього від проходження такого огляду, на думку суду, є правомірною, адже обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння, так і відповідальність за відмову в проходженні такого огляду, покладається на водія, який керує транспортним засобом.

Також показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єктивно узгоджуються з іншими доказами, не мають суперечностей, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даній справі, а тому суд оцінює їх як достовірні та правдиві.

Таким чином, за відсутності достовірно встановленого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 усі сумніви щодо доведеності його вини підлягають тлумаченню на його користь, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи викладене, суду не було надано доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому сама по собі відмова від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, з дослідженої в судовому засіданні постанови Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/26844/25 від 19.12.205 року, наданої захисником ОСОБА_1 адвокатом Мазуром О.Г. вбачається, що провадження у справі про притягнення до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, що мало місце 30.11.2025 року, а саме як вбачається із досліджених судом схеми ДТП, протоколу серії ЕПР1 № 528165 та пояснень учасників розгляду, вказана дорожньо транспортна пригода сталась не з вини ОСОБА_1 , оскільки він в момент ДТП за кермом не перебував.

Вказані обставини встановлені судом у межах судового розгляду, підтверджені показами свідків, дослідженими письмовими доказами та отримали правову оцінку в мотивувальній частині судового рішення. Відтак ці обставини є преюдиційними та не можуть повторно доводитися чи спростовуватися у межах іншого провадження щодо тієї самої особи та тих самих фактичних подій.

Дана подія безпосередньо пов`язана з адміністравтиним правопорушенням, передбаченим протоколом ЕПР1 №528144 від 30.11.2025 року.

З урахуванням преюдиційно встановлених обставин відсутній ключовий елемент об?єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУПАП, а саме - факт керування транспортним засобом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину, обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі підлягає до закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області Святослав РОГОЗІН