Справа № 132/3623/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2026 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., розглянувши матеріал, який надійшов з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, вдівця, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 30.10.2025 надійшов протокол серії ЕПР1 № 493013 від 24.10.2025, із додатками, про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 ці матеріали передано на розгляд судді Карнауху Н.П.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 493013 від 24.10.2025, водій ОСОБА_2 24.10.2025 о 20 год. 45 хв. у с. Сальник, вул. Лінія 6, 38, керував транспортним засобом марки (моделі) «ВАЗ 210990», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 3608, тест № 1584 позитивний 1,22 ‰, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори № 476863, № 476008.

Після отримання матеріалів, розгляд справи призначався на 14.11.2025, 28.11.2025, 16.12.2025, та 15.01.2026, однак, розгляд справи відкладався у зв`язку з клопотаннями захисника ОСОБА_2 адвоката Несси О.О., щодо ознайомлення з матеріалами справи, виклик свідка, виклик ОСОБА_2 тощо.

У судовому засіданні 15.01.2026 за клопотанням захисника ОСОБА_2 адвоката Несси О.О. допитано в якості свідка ОСОБА_3 , яка була присутня під час складання протоколу. Свідок пояснила, що перебуває у близьких стосунках з ОСОБА_2 . У той вечір він прийшов до неї в гості, де вони вживали алкогольні напої. Згодом між нею та її батьком виник конфлікт, оскільки батько не схвалює її стосунків із ОСОБА_2 . У зв`язку з цим вони були змушені піти до автомобіля ОСОБА_2 , який знаходився біля її будинку, та перебували в ньому, вживаючи пиво. Транспортний засіб у цей час не рухався та ніхто ним не керував. Оскільки на вулиці було прохолодно, двигун автомобіля був заведений з метою обігріву салону. Вони чекали, поки батько засне, щоб повернутися до будинку.

У чергове судове засідання, призначене на 09:30 год. 29.01.2026, з`явилися: ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Несса О.О.

ОСОБА_2 пояснив, що транспортний засіб у момент прибуття працівників поліції не рухався вони сиділи в автомобілі. Того дня він поїхав зустрічати ОСОБА_3 з роботи, при цьому був тверезим. Вживати алкогольні напої вони почали вже у неї вдома. Згодом між ОСОБА_3 та її батьком виник конфлікт, оскільки він не схвалює їхніх стосунків, зокрема через те, що ОСОБА_2 має двох дітей. У зв`язку з цим вони пішли до автомобіля, що знаходився біля будинку, де продовжили розпивати алкогольні напої. Вони чекали, поки батько засне, щоб повернутися до будинку. ОСОБА_2 зазначив, що мав намір залишитися на ніч у ОСОБА_3 , тому й вживав алкоголь. Під час спілкування з працівниками поліції був розгублений, тому, не заперечував факт керування ним автомобілем.

Адвокат Несса Ф.Ф. підтримала клопотання, яке було нею подане 16.12.2025, щодо закриття провадження у справі.

Захисник у своєму клопотанні вказала, що ОСОБА_2 вини не визнає, оскільки транспортним засобом не керував, а перебував у припаркованому автомобілі. Факт керування транспортним засобом у матеріалах справи належними та допустимими доказами не підтверджений.

ОСОБА_4 зазначила, що єдиним доказом сторони обвинувачення є протокол про адміністративне правопорушення, який сам по собі не може підтверджувати наявність складу правопорушення. Досліджений у судовому засіданні відеозапис не фіксує факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 та не підтверджує факту його зупинки поліцейськими.

Крім того, захисник звернула увагу суду на порушення порядку відеофіксації, оскільки нагрудна відеокамера була ввімкнена не з початку спілкування з особою, що суперечить вимогам відомчої Інструкції, а також на те, що під час проведення огляду на стан сп`яніння свідки не залучалися.

Адвокат наголосила, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок доказування покладається на орган, який склав протокол, однак належних і допустимих доказів вини ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ст. 62 Конституції України, тлумачаться на її користь.

У зв`язку з наведеним адвокат Несса О.О. просила суддю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, адвокат Несса О.О. 29.01.2026 заявила усне клопотання про витребування з БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницької області ДПП відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля та/або нагрудних бодікамер поліцейських, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Водночас на уточнюючі запитання судді вказала, що їй не відово про існування таких відеозаписів, за їх отриманням до органу поліції вона самостійно не зверталась.

Розглянувши клопотання адвоката Несси О.О. та справу про адміністративне правопорушення суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 493013 від 24.10.2025 вбачається, що 24.10.2025 о 20 год. 45 хв. у с. Сальник, вул. Лінія 6, 38, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки (моделі) «ВАЗ 210990», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 3608, тест № 1584 позитивний 1,22 ‰, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори № 476863, № 476008.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так згідно із пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно із пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 1 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до абзацу 3 п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2005, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 493013 від 24.10.2025;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.10.2025;

чеком тестування на алкоголь за допомогою приладу «Alcotest Drager №3 6810 ARАМ-3608» від 24.10.2025, відповідно до якого результат аналізу позитивний 1,22 ‰;

відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників патрульної поліції та іншими матеріалами.

Крім того до матеріалів справи долучені такі документи:

довідка т.в.о. ст. інспектора ГАП БПП Андрія Павлика, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 . Посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 09.07.2008, протягом року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, передбачених ст. 130 КУпАП не притягувався;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.10.2025;

рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Артема Поповського від 24.10.2025;

письмові пояснення ОСОБА_2 від 24.10.2025, відповідно до яких згідно ст. 63 Конституції України він відмовився від їх надання;

заява на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 24.10.2025.

Так, із долучених до матеріалів відеозаписів з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що на початку спілкування з цими поліцейськими ОСОБА_2 перебуває в автомобілі на місці водія, двигун якого був приведений в дію. Під час розмови з поліцейськими ОСОБА_2 факт керування ним транспортним засобом та його зупинки не заперечував. Поліцейськими ОСОБА_2 повідомлено про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спецприладу поліцейських. Водій пройшов такий огляд, результат виявився позитивним 1,22 ‰. На запитання поліцейського, чи згоден ОСОБА_2 з результатами огляду водій заперечень не висловив.

Зокрема, відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського Олійника В.І. зафіксовано, як ОСОБА_2 вийшовши з автомобіля, каже, що випив лише два-три глотки пива, банку тільки достав (20:49:25 відеозапису). Під час розмови ОСОБА_2 повідомляв поліцейським, що навіть пів банки не випив. Поліцейський після огляду водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спецприладу та встановлення його результатів запитує у ОСОБА_2 , чи згоден він з результатами огляду на місці зупинки, пропонує проїхати в лікарню у разі незгоди, на що водій незгоди з результатами оглядлу не висловив (20:50:30 відеозапису). Вкінці розмови поліцейський висловлює співчуття ОСОБА_2 у зв`язку зі складенням протоколу щодо нього, та зауважує, що водій сам винен, оскільки не потрібно їздити п`яним. На що ОСОБА_2 відповів: «Та, я ж тільки пів жебешки випив» (21:27:37 відеозапису).

Відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського ОСОБА_5 зафіксовано, як ОСОБА_2 на запитання поліцейських про те, куди і звідки він прямує, повідомляв їм: «Привіз осьо… на ніч, щоб не лишитись…» (20:50:30 відеозапису), «Приїхав до дєвочки» (20:54:30 відеозапису). Поліцейським оголошено ОСОБА_2 складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, зокрема, поліцейським проголошено те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на що водій жодних заперечень не висловив (21:21:35 відеозапису).

Таким чином, вказаними відеодоказами повністю підтверджуються обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 493013 від 24.10.2025, та спростовуються пояснення ОСОБА_2 і покази свідка ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом.

Крім того, суддя враховує те, що ОСОБА_3 у цій справі є зацікавленою особою з огляду на близькі стосунки з ОСОБА_2 , а тому сприймає її покази критично.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання судді, відеозапис з портативного відеореєстратора працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не залежить від суб`єктивного сприйняття окремими особами певних обставин.

Наявні докази дозволяють встановити факт вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення.

Щодо усного клопотання адвоката Несси О.О. про витребування відеозаписів із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних бодікамер поліцейських, на яких може бути зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, чи рух такого транспортного засобу, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Заявляючи клопотання про витребування відеозаписів, адвокат не навела відомостей про фактичне їх існування, не надала судді доказів або даних, які б підтверджували, що такі відеозаписи існують. Крім того, захисник на уточнюючі запитання судді повідомила, що вона не зверталась до органів патрульної поліції для отримання цих доказів, зокрема, нею не направлявся адвокатський запит до відповідного органу поліції з метою з`ясування факту наявності або відсутності таких відеозаписів.

На переконання судді, постанова про витребування доказів не може ґрунтуватися лише на припущеннях про можливе існування певних матеріалів. Клопотання учасника процесу про витребування невизначених, ймовірних доказів, без будь-якого підтвердження їх наявності, призводитиме до невиправданого затягування розгляду справи, а тому, позбавляє суддю можливості задовільнити таке клопотання.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що заявлене клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Оцінюючи викладене, суддя дійшов висновку, що факт керування 24.10.2025 о 20:45 год. ОСОБА_2 транспортним засобом марки (моделі) «ВАЗ 210990», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння знайшов своє підтвердження та повністю доведений поза розумним сумнівом в ході даного судового розгляду, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП правильно кваліфіковано.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб, а тому таке правопорушення не може бути визнано малозначним.

Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Беручи до уваги наведене, обставини справи та особу правопорушника, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Тому, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 130, 221, 283-284, 287 та 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Несси Олени Олександрівни про витребування з БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницької області ДПП додаткових відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних бодікамер поліцейських відмовити.

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Несси Олени Олександрівни про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення відмовити.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави на рахунок (IBAN) UA0002001, отримувач: ГУК у Вінницькій обл./Він. обл./21081300, , з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на номер рахунку (IBAN) UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. П. Карнаух