ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/5882/25 Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/285/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Міннікова В.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Міннікова В.В на постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду встановив, що 9 липня 2025 року о 22 годині 44 хвилин в м. Запоріжжя по вулиці Дніпровські зорі, біля буд. 1 в місті Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Ecosport д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» та у медичному закладі, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.

Таким чином ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Мінніков В.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що проходити огляд на місці ОСОБА_1 не бажав, оскільки вважав поведінку поліцейського відносно нього упередженою та мав сумніви в правдивості технічного приладу, який для його огляду був привезений іншим екіпажем поліції.

Вказує про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі хорони здоров`я, проте працівник поліції відмовив йому в такому огляді, що підтверджується відеозаписом події (час запису 2:18).

Посилається на самостійне проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в межах двох годин з моменту складання протоколу, за результатами якого лікарем складений висновок №4993 про те, що ОСОБА_1 станом на 01 год. 35 хв. 10 липня 2025 року не перебував в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння.

Зауважив, що в судове засідання місцевого суду був викликаний свідок ОСОБА_2 , який супроводжував ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я та підтвердив перебування останнього в тверезому стані. Крім того, стороною захисту був витребуваний акт огляду із закладу охорони здоров`я, яким також підтверджується факт невживання ОСОБА_1 ні алкогольних напоїв ні наркотичних засобів.

Просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року, провадження в справі закрити.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мінніков В.В. підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити. Захисник зазначив, що ОСОБА_1 навчався на юридичному факультеті та після його зупинки вирішив посперечатися, внаслідок чого був складений протокол.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення від 9 липня 2025 року серії ЕПР1 № 386714 та визнаних судом доведеними підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказані виявлені у ОСОБА_1 , ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд водія за допомогою приладу Alkotest DRAGER 6820 не проводився у зв`язку із відмовою, що ОСОБА_1 засвідчив власним підписом (а.с. 7)

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 9 липня 2025 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд в закладі охорони здоров`я не проводився у зв`язку з відмовою. (а.с. 6);

- відеозаписом події (а.с. 10).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Працівниками патрульної поліції вказані вимоги закону дотримані.

Твердження апелянта про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній не відмовлялась від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, спростовані зафіксованими відеозаписом обставинами.

Так відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано рух транспортного засобу Ford Ecosport д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , його зупинку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Національну поліцію» за порушення п. 8.4 ПДР України. Перевірка документів водія, в ході якої поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння через наявний запах алкоголю. Зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак водій не надає відповіді, вимагаючи надати докази порушення ним ПДР України. Слідує демонстрація працівником поліції відеофіксації порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху з різних пристроїв. Далі, зафіксовано неодноразові пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Проте ОСОБА_1 ухиляється від відповіді, здійснюючи телефонні дзвінки тощо. За відсутності відповіді водія після чергової пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що його поведінка розцінена як відмова від проходження огляду, роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав та повідомлення про складання відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП.

Отже, за обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксована поведінка останнього працівником поліції вірно розцінена як відмова водія від проходження огляду, про що було повідомлено ОСОБА_1 .

Подальше висловлення згоди, яка мала місце після початку складання протоколу та інших документів, вказує на тривалість позиції водія щодо небажання проходити відповідний огляд та вказує на мінливість позиції, що також може розцінюватися як фактична відмова.

Слід відмітити, що в даному випадку вирішується питання саме щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і поважних причин такої відмови з матеріалів справи не вбачається.

Отже, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду на визначення стану сп`яніння за його самостійним зверненням, суддя апеляційного суду виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 проходив медичний огляд самостійно у відсутності поліцейського, наданий ним висновок лікаря, що у останнього ознак сп`яніння не виявлено 10 липня 2025 року о 01 год. 35 хв., з урахуванням проведеного огляду поза межами 2-х годинного строку з моменту виявлення працівником поліції відповідних ознак, є недійсним відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини в складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Міннікова Володимира Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/5882/25