04.02.2026 Провадження по справі № 3/940/75/26 Справа № 940/110/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2026 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556135 від 01.01.2026 року вбачається, що 01.01.2026 року о 00 годин 43 хвилини в с. П`ятигори по вул. Київська, 4 неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом Spark SP200R-36, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER ARHK 0514, тест 4816, результат огляду 0,61 проміле, чим водій порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556150 від 01.01.2026 вбачається, що 01.01.2026 року в 00 годин 43 хвилини в с. П`ятигори по вул. Київська, 4 неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом Spark SP200R-36, державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 в присутності його законного представника (матері) ОСОБА_2 свою провину у вчиненні вказаних правопорушень визнав та пояснив, що дійсно 01.01.2026 року о 00 годин 43 хвилини в с. П`ятигори по вул. Київська, 4 керував мотоциклом Spark SP200R-36, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Сів за кермо на прохання друзів, про вчинене шкодує, посвідчення водія ніколи не отримував, але на даний час проходить навчання на водія, пообіцяв більше ніколи не сідати за кермо в стані сп`яніння та без посвідчення водія. Законний представник ОСОБА_2 підтримала позицію неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КУпАП об`єднати в одне провадження.

Дослідивши матеріали справ, заслухавши неповнолітнього ОСОБА_1 в присутності його законного представника (матері) ОСОБА_2 , переглянувши відеозаписи фіксації правопорушень, суд дійшов до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення .

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється .

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я .

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Як вбачається з матеріалів справи, винуватість неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556135 від 01.01.2026 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить усі необхідні у ньому відомості;

2)роздруківкою з газоаналізатора DRAGER ARHK 0514, тест 4816, згідно якого результат огляду 0,61 проміле,

3)відеозаписом фіксації вчиненого правопорушення, який кореспондується з обставинами справи та підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, обставини його зупинки, а також проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

4)актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів;

5)направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2026 року.

У рішенні по справі «О`Галлоган та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для притягнення водія ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, статтею ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки його вина підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556150, відеозаписами, диски з якими долучені до протоколу, власноручною заявою-зобов`язанням ОСОБА_1 не сідати за кермо, фактичними даними рапорту поліцейського М. Левченка від 01.01.2026.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для застосування положень ст. 24-1 КУпАП до неповнолітнього суд не вбачає, оскільки в даній конкретній справі жоден з передбачених у вказаній статті заходів впливу з огляду на серйозність скоєних правопорушень, вік неповнолітнього, обставини вчинення, зокрема керування у стані сп`яніння двоколісним мотоциклом вночі у комендантську годину, на засніженій дорозі та перевезення ОСОБА_1 ще двох 2 пасажирів, один з яких був без шолому, на переконання суду, не здатен в достатній мірі забезпечити мету адміністративного стягнення, визначену у статті 23 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу правопорушника, який раніше до відповідальності не притягувався, є неповнолітнім, ніколи не отримував посвідчення водія, але навчається в автошколі і здобуває професію слюсара-водія в ліцеї у м. Києві, з урахуванням чого суд застосовує адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, однак без позбавлення права керування транспортними засобами.

Обираючи ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який є неповнолітнім, ступінь його вини, майновий стан, а саме, що він уже закінчив школу, позицію законного представника про можливість сплатити штраф, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, однак без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 ніколи не отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 23-24, 33-36, 40-1, ч. 2 ст. 30, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

Справу № 940/110/26 (провадження № 3/940/75/26) та справу № 940/111/26 (провадження № 3/940/76/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши справі № 940/110/26 (провадження № 3/940/75/26).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративні стягнення:

- за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами;

- за частиною 2 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.Мандзюк