Справа № 289/2471/25
Номер провадження 3/289/51/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №807312, 10 грудня 2025 року, о 21 год. 00 хв., ОСОБА_1 , в с. Кочерів на автодорозі Т-10-28, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, небув уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, у результаті чого втратив керування т.з. та здійснив зіткнення з т.з. NISSAN SENTRA, д.н.з. НОМЕР_4 , що був припаркований на зустрічній смузі руху та який належить гр. ОСОБА_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, п. 2.3 б ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з`явився, заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , вину визнав частково, а саме щодо відсутності в нього страхового полісу та пояснив, що він рухався на своєму автомобілі з м. Житомир до місця свого проживання, на автодорозі на зустрічній смузі руху стояв інший автомобіль з увімкненими фарами, якого він побачив та об`їхав, а за ним стояв інший автомобіль на вказаній смузі руху під кутом без увімкнутих фар та знаків, якого ОСОБА_1 не побачив, тому відбулося зіткнення. Також додав, що знак аварійної зупинки вони виставили вже після ДТП.

На уточнюючі запитання суду ОСОБА_1 відповів, що об`їзжав дані автомобілі на полосі зустрічного руху; саме зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху; чому об`їжджав перешкоду (ями) по зустрічній полосі руху при наявності зустрічних странспортних засобів, а не правому узбіччі пояснити не зміг, протокол підписав під тиском працівника поліції.

Свідок ОСОБА_3 до суду з`явилася та пояснила, що вона разом з ОСОБА_1 того дня пізно ввечері їхали до с. Лисівка та за с. Кочерів, на зустрічній полосі дороги стояв автомобіль, на якому мигала світлова аварійна сигналізація, а так як там були ями на дорозі то ОСОБА_1 їх об`їзжав на зустрічній смузі руху, а за першим автомобілем стояв ще один автомобіль, на якому не була включена світлова аварійна сигналізація і з яким відбулося зіткнення. Пізніше їх товариш привіз аварійний знак і його встановили посеред дороги до приїзду працівників поліції.

На уточнюючі запитання суду, свідок ОСОБА_3 відповіла, що на її думку ОСОБА_1 побачив другий автомобіль запізно; другий автомобіль стояв під кутом на своїй смузі руху.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту п. 12.1 ПДР слідує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Зі змісту п. 2.3 б ПДР слідує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до поданого його захисником клопотання, своєї вини у порушенні вимог п. 12.1, п. 2.3 б ПДР України не визнав.

Однак, його доводи, суд оцінює критично, оскільки сприймає такі доводи, як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та які спростовуються зібраними доказами по справі.

Так, факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №807312 від 10 грудня 2025 року; схемою ДТП від 10.12.2025 року, підписаною ОСОБА_1 без зауважень; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.12.2025 року, з яких вбачається, що він бачив увімкнену світлову сигналізацію автомобіля, що стояв на зустрічній смузі руху, та не може зрозуміти та не пам`ятає, як виїхав на зустрічну смугу руху; письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 10.12.2025 року.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б ПДР, а саме незабезпечив безпеку дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого виїхав на полосу зустрічного руху де здійснив зіткнення із іншим транспортним засобом.

Доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у судовому засіданні не встановлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно може завдати серйозної шкоди, а тому він як водій добровільно погодився взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі дотримуватися правил дорожнього руху та виконувати вимоги працівників поліції наданих відповідно до передбачених норм чинного законодавства.

З довідки начальника відділення поліції №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області вбачається, що ОСОБА_1 отримував та має посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_5 від 24.02.1999 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення відповідно ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення та його суспільну небезпеку, особу правопорушника. З огляду на наведене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34-35, 40-1, 124, 245, 251, 268, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. в дохід держави, на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягувачем є Відділення поліції №2 (м. Радомишль) Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. на користь держави, на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК

Постанова набрала законної сили _________________ 20__ р.