Справа № 515/113/26
Провадження № 3/515/532/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янова О.А., розглянувши матеріали, які надійшла від відділення поліції №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, рнокпп НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2026 року о 15 год 45 хв ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та, завдавши шкоди психічному здоров`ю потерпілої, скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

21 січня 2026 року о 15 год 45 хв ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензуною лайкою на її адресу у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

21 січня 2026 року о 15 год 45 хв ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензуною лайкою на її адресу у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

21 січня 2026 року о 15 год 45 хв ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензуною лайкою на її адресу у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

21 січня 2026 року о 15 год 45 хв ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензуною лайкою на її адресу у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026 року справи №515/113/26 (провадження №3/515/532/26), №515/114/26 (провадження №3/515/533/26), №515/115/26 (провадження №3/515/534/26), №515/116/26 (провадження №3/515/535/26), №515/118/26 (провадження №3/515/537/26) відносно ОСОБА_1 передано у провадження судді Дем`янової О.А.

Постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 04.01.2026 року справи об`єднані в одне провадження за № 515/113/26 (провадження №3/515/532/26).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Причини неявки суду невідомі, клопотань або заперечень на адресу суду не надав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 , який знаючи про наявність щодо нього адміністративних протоколів за ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, уникає від явки до суду та не повідомив про причину неявки, не подав будь яких заяв. Таку поведінку суд розцінює як спосіб зволікання з розглядом справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, що підтверджуються такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 764004 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ч.1 ст.173-2 КУпАП, копію протоколу отримав 21.01.2026 року, від його підпису відмовився;рапортом поліцейського српп Кузьменко О.М. від 21.01.2026 року, з якого вбачається, що на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її чоловік військовослужбовець поводиться неадекватно, кидається на заявницю та дітей, сильно п`є;заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21.01.2026 року з викладенням обставин правопорушення;терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №422632 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №422632, складеного 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 21.01.2026 року з викладенням обставин правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ;письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.01.2026 року з викладенням обставин вчинення ним правопорушення та визнанням вини;протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 764005 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ч.2 ст.173-2 КУпАП, копію протоколу отримав 21.01.2026 року, від його підпису відмовився;терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №146372 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №146372, складеного 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 31.03.2015 року, з якого вбачається, що дитина є малолітньою;протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 764001 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ч.2 ст.173-2 КУпАП, копію протоколу отримав 21.01.2026 року, від його підпису відмовився;терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №422638 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №422638, складеного 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 від 12.11.2019 року, з якого вбачається, що дитина є малолітньою;протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 764003 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ч.2 ст.173-2 КУпАП, копію протоколу отримав 21.01.2026 року, від його підпису відмовився;терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №422639 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №189308, складеного 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_4 від 18.03.2025 року, з якого вбачається, що дитина є малолітньою;протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 764002 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ч.2 ст.173-2 КУпАП, копію протоколу отримав 21.01.2026 року, від його підпису відмовився;терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №422639 від 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №422639, складеного 21.01.2026 року відносно ОСОБА_1 ;копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_5 від 18.03.2025 року, з якого вбачається, що дитина є малолітньою.

Статтею 280 Кодексу передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 279 Кодексу ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно зі статтею 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Під час розгляду справи, дослідивши надані матеріали, допитавши правопорушника, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , оскільки він своїми діями завдав шкоди її психічному здоров`ю. Таким чином, дії правопорушника вірно кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також, наведені докази у своїй сукупності є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, зважаючи на вчинення ним протиправних дій психологічного характеру відносно ОСОБА_2 у присутності її малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За підтвердження події і складу адміністративних правопорушень, з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності з урахуванням ст. 36 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи обставини справи, особу порушника, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст.36, 40-1, ч.1.2 ст.173-2, ст.ст.283,284 КУпАП,суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять ) грн.

Штраф стягнути за наступними реквізитами: Татарбунарська міська ТГ, отримувач: ГУК в Од.обл./м.Татарбун./21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA0015732, код КДБ: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн) 60 коп за наступними реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно із статтями 307, 308 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя О.А.Дем`янова