№ апеляційного провадження: 33/824/644/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Салайчук Т.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Гірка Петра Артемовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 листопада 2025 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 17 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Гірко П.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутня інформація про керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом або зупинення транспортного засобу працівниками поліції. Вказує, що транспортний засіб ОСОБА_1 ще з ночі 19 серпня 2025 року було припарковано по просп. Лісовому в м. Києві. 20 серпня 2025 року близько 8:00 год. ОСОБА_1 підійшов до свого автомобіля та почув оклик працівників поліції, які спочатку вказали останньому на припаркований транспортний засіб з порушенням правил дорожнього руху, а потім, не встановивши відповідних дорожніх знаків, вказали на його минулі порушення правил дорожнього руху щодо проїзду на заборонний сигнал світлофора. Оскільки ОСОБА_1 відмовився підписати протокол про порушення правил дорожнього руху, працівники поліції викликали інший екіпаж, якому повідомили про, нібито, знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Інший екіпаж патрульної поліції, не повідомляючи причин для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, без зазначення водієві про наявність у нього візуальних ознак сп`яніння, не будучи впевненими у керуванні ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, запропонували останньому одразу проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Враховуючи відсутність будь-яких пояснень від працівників поліції та відсутність факту керування автомобілем, не отримавши роз`яснень щодо можливості скористатися правовою допомогою під час складання протоколу та проходження медичного огляду, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду з працівниками поліції, а вже після складання протоколу, отримавши консультацію адвоката поїхав до Київської міської клінічної лікарні № 10 де й пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння. Згідно висновку Київської міської клінічної лікарні № 10 від 20 серпня 2025 року у ОСОБА_1 не виявлено будь-яких ознак знаходження в стані наркотичного сп`яніння. Відтак, направлення на медичний огляд щодо встановлення наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 та складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення є недопустимими доказами та не повинні лягати в основу судового рішення.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Гірко П.А., прокурор не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 428517 від 20 серпня 2025 року, в якому зазначено, що 20 серпня 2025 року о 08 год. 30 хв. в м. Києві по просп. Лісовий, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

До протоколу було долучено картки обліку адміністративних правопорушень, картку обліку адміністративного правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розписку ОСОБА_1 від 20 серпня 2025 року про залишення на зберігання транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язання останнього не керувати вказаним транспортним засобом протягом 12 годин, рапорт поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону тактико-оперативного реагування УПП у м. Києві ДПП Р. Поліщука від 20 серпня 2025 року, в якому зазначено, що перебуваючи у складі екіпажу «Рубін Тз-5» було виявлено транспортний засіб «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив проїзд на заборонний червоний сигнал світлофора, після чого було викликано екіпаж патрульної служби «Рубін 312»(а.с. 4, 5, 6, 7).

Також до протоколу було долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5526341 від 20 серпня 2025 року та DVD диски із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 8, 11).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явлена вимога щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав (а.с. 11).

ОСОБА_1 не спростовував факт відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних пояснень про те, що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив. Натомість в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення вказав, що поспішав на роботу, а в салоні автомобіля перебував його колега, з яким вони сварилися через запізнення на роботу.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем не підтверджені належними та допустимим доказами. З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом. Жодних пояснень про те, що за кермом транспортного засобу був не він, або що він лише перебував поруч з припаркованим звечора транспортним засобом, як про це вказано захисником в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 працівникам поліції не зазначав, як і не вказав про це в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд також бере до уваги ту обставину, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5526341 від 20 серпня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за проїзд перехрестя на заборонний «червоний» сигнал світлофора. Вказана обставина також підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 20 серпня 2025 року. Із зазначеною постановою ОСОБА_1 погодився, дії працівників поліції не оскаржував.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його право на отримання правничої допомоги під час складання протоколу та проходження медичного огляду також повністю спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Наданий суду висновок лікаря нарколога КНП KMHKJI № 10 від 23 серпня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Гірка П.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Деснянського районного суду міста Києва від 17 листопада 2025 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гірка Петра Артемовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 17 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська