Справа № 450/1835/25 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І.
Провадження № 33/811/191/26 Доповідач в 2-й інстанції: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, перевіривши апеляційну скаргу захисника Шмигуна В.О. на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

На дану постанову суду захисник Шмигун В.О. 26.01.2026 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з причин того, що копію оскаржуваного ним рішення суду першої інстанції отримано на електронну пошту 16.01.2026 року, а тому вважає, що слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження не зазначає.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Також апеляційний суд зазначає, що особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що захисник Шмигун В.О. був присутнім в судовому засіданні Пустомитівського районного суду Львівської області 13.01.2026 року під час розгляду цієї справи, за наслідками якого було винесено оскаржуване рушення.

Отже, початок строку апеляційного оскарження слід рахувати з 13.01.2026 року, останній день якого припадає на робочий день 23.01.2026 року.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказує, що копію постанови отримав 16.01.2026 року, водночас законодавець не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення з моменту отримання особою її копії. Більше того, апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції отримана апелянтом саме 16.01.2026 року, що також стверджується апелянтом, тобто в межах строку апеляційного оскарження (третього дня строку).

Крім цього, апелянт не вказує які поважні причини йому завадили, зокрема з 13.01.2026 року по 23.01.2026 року включно, тобто вчасно подати апеляційну скаргу.

Отже, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що захисник Шмигун В.О. без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження.

Таким чином, враховуючи вищезазначене необхідно відмовити в задоволенні клопотання захисника Шмигуна В.О. в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника Шмигуна В.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Шмигуна В.О.на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.