Єдиний унікальний номер 741/1097/25
Провадження № 3/741/12/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 29 січня 2026 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Левченка Г.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ААД № 843334), передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працівника ТОВ «СІЛЬПО ФУД»,

встановив:

23 червня 2025 року до суду надійшов зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суть якого зводиться до того, що 13 червня 2025 року близько 9 години 25 хвилин в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. Мринський шлях ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки ТЗ із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту 0,31 проміле, тест № 440.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю, надав суду пояснення, суть яких зводиться до того, що 13 червня 2025 року він дійсно керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, на їх вимогу продував прилад «Драгер», який показав результат 0,31 проміле. Він ( ОСОБА_1 ) не погодився з результатом, самостійно поїхав у лікарню, здав біологічний матеріал на перевірку на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не надали йому направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не роз`яснили можливість проходження огляду в лікарні. Працівники поліції не озвучили ознаки алкогольного сп`яніння перед тим, як дати йому ( ОСОБА_1 ) для продуву прилад «Драгер». При ньому ( ОСОБА_1 ) працівники поліції не розпаковували мундштук до приладу «Драгер», він вже був вставлений у зазначений прилад.

У судовому засіданні захисник просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, подав відповідне письмове клопотання, суть якого зводиться до того, що працівниками поліції було порушено визначений чинним законодавством порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції за відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння висловили вимогу про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». При цьому ОСОБА_1 для продуву був наданий прилад «Драгер» із вже встановленим мундштуком, що не виключає його повторного використання. Після отримання результату 0,31 проміле поліцейський не запитав у ОСОБА_1 чи згоден він з результатом тесту та не роз`яснив йому право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а відразу почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після складання адміністративних матеріалів та отримання консультації захисника, а саме о 12 годині 13 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в Носівську міську лікарню, де був оглянутий лікарем-наркологом на предмет перебування в стані сп`яніння та де у нього лікарем було відібрано біологічні матеріали для проведення дослідження. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння за результатами токсикологічних досліджень, проведених КНП «Чернігівська обласна ПНЛ», у крові та сечі, відібраних у ОСОБА_1 13 червня 2025 року лікарем Носівської міської лікарні ОСОБА_2 , етанол, наркотичні, психотропні та інші речовини не виявлені.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відтак, по аналогії права, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У судовому засіданні встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням встановлено порядку.

З досліджених відеозаписів з нагрудної камери поліцейського вбачається, що 13 червня 2025 року ОСОБА_1 керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, на їх вимогу проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер», який показав результат тесту 0,31 проміле. При цьому, на відеозаписах чітко зафіксовано, що працівники поліції надали ОСОБА_1 прилад «Драгер» із заздалегідь встановленим у нього розпакованим мундштуком. Перед продувом приладу «Драгер» ОСОБА_1 не надавався герметично запакований мундштук для розпакування. ОСОБА_1 не погодився з результатом тесту, однак після отримання результату тесту працівники поліції не роз`яснили останньому його право на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не забезпечили проведення такого огляду та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 12, 13, 15, 16, 17 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторних досліджень встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Пунктом 8 розділу ІІІ вказаної Інструкції встановлено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (як алкоголю, так і наркотичних або інших речовин).

Таким чином, нормативно-правовими актами врегульовано порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння та передбачено можливість визначення стану сп`яніння шляхом лабораторного дослідження аналізу крові та сечі в якості предмета дослідження біологічного середовища особи, тим більше, якщо особа бажає це зробити. При цьому, за допомогою біологічних зразків крові людини можливе виявлення як вмісту наркотичних чи психотропних речовин, так і алкоголю.

Суд наголошує на тому, що законодавством передбачено право проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, в тому числі і для того, щоб була можливість взяти біологічні зразки для проведення лабораторного дослідження.

У судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2025 року о 12 годині ОСОБА_1 з власної ініціативи звернувся до КНП «Носівська міська лікарня імені Ф.Я. Примака», де був оглянутий лікарем-наркологом на предмет перебування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. У ОСОБА_1 клінічно не було виявлено ознак сп`яніння.

З копій результатів токсикологічних досліджень № 785 та № 1894 від 27 червня 2025 року вбачається, що за результатом проведення дослідження біологічних матеріалів (крові та сечі) ОСОБА_1 , які були відібрані 13 червня 2025 року лікарем Носівської міської лікарні ОСОБА_2 , не було виявлено етанол, наркотичні, психотропні та інші речовини.

Ураховуючи вищевикладене, суд визнає недопустимим доказом результат тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» від 13 червня 2025 року № 440, оскільки він добутий з порушенням вимог Інструкції.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі доказів, які долучені до протоколу, та доказів, які було отримано у судовому засіданні, неможливо встановити наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , тобто версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, особою, яка уповноважена на його складання, не доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом поза будь-яким розумним сумнівом.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і його склад в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв