ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/197/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2025 року серії ЕПР1 №505949, 07.11.2025 року о 12 год. 31 хв. у м. Київ, по вул. шосе Харківське км, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕНА 384652 за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 13.01.2025 року, чим порушив п. 2.1.а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зазначені вимоги ОСОБА_1 не виконав, чим проявив неналежну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 505949 від 07.11.2025 року, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення (а.с. 1-2); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846252 від 13.01.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 4), постановою Ніжинського міського суду Чернігівскої області від 14.10.2024 року № 740/5901/24 (провадження № 3/740/2417/24), у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с. 6-8), довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відповідно до якої гр. ОСОБА_1 вже притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 9), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 10), які кореспондуються з даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 на законну вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія відповідного документа не надав, повідомивши, що посвідчення водія у нього відсутнє. Крім того, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що він уже був позбавлений права керування транспортними засобами, з чим останній не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , прийшов до висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 5 ст. 126 КУпАП за ознаками повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Згідно з вимогами ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

При призначенні стягнення суд враховує те, що правопорушник ОСОБА_1 скоїв грубе порушення правил дорожнього руху, але не є водієм, так як не має посвідчення водія, транспортний засіб належить ОСОБА_2 , а тому вважає за доцільне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність.

Оцінюючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 126 ч. 5, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя: Л.М. Осіпенко