П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П., розглянувши матеріали, які надійшли з ЧРУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 ,-

за ст.124, ст.122-4, ч.2 ст.130, ч.5 ст126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2025 року о 20 годині 57 хвилин, в с. Мошни, Черкаського району, Черкаської області, вул. Соборна, 48, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленою права керування транспортним засобом, і такі дії вчинив повторно протягом року, чим порушила п.2.1 а ПДР України.

Також, 27.12.2025 року о 20 годині 57 хвилин, в с. Мошни, Черкаського району, Черкаської області, вул. Соборна, 48, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера драгера ОСОБА_1 відмовилась, у встановленому законом порядку, іхати в медичний заклад ЧОНД до лікаря нарколога не забажала, під час безперервного відеозапису, дане правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 присутньою не була, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань від її імені до суду на надходило.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Тобто, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколу до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка вчинена повторно протягом року після вчинення та притягнення до відповідальності за будь-яке із правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.

Згідно з п.2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно п. 3 ч. 1ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.130, ч 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 552494 від 27.12.2025, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 552509 від 27.12.2025, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до Черкаського обласного наркологічного диспансеру, в якому ОСОБА_1 , відмовляється від проходження огляду, копією постанови від 17.03.2025 року Черкаського районного суду Черкаської області, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною за ч.5 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП, витягом з порталу Адмінпрактика, відеозаписами з відеокамери, використання якої передбачено ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», що були досліджені у судовому засіданні.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 та п. 2.1а ПДР України, та наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2ст. 130 КУпАП.

Суд враховує особу ОСОБА_1 , а саме характер вчинених нею правопорушень, ступінь вини та її майновий стан, а також те, що ОСОБА_1 вже притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, та ч. 5 ст.126КУпАП.

Обставин, що згідно зі ст. ст. 34-35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, а також вимог статті 36 КУпАП, суд вважає, що останньому слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість років в межах санкції за більш серйозне правопорушення згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Суд окремо враховує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що транспортний засіб марки «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_1 , або будь-якій інший транспортний засіб перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , а тому суд не може застосувати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.4,9 Закону України «Про судовий збір»,ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст.ст.1,7,8,9,23,26,33-35,36,130,268,278,280-287, 307, 308 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до правопорушника може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Є. П. Тептюк