Справа № 583/207/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 лютого 2026 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенова О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка адміністративний матеріал, що надійшов від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області 26 березня 1999 року,

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 777702 від 14 січня 2026 року ОСОБА_1 14 січня 2026 року о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, вигоняв з будинку, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не прибули, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП явка в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ст. 173-2 КУПАП не є обов`язковою.

Суддя вважає за можливо провести судовий розгляд без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тому справа підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з таких підстав.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь /дій або бездіяльності/ фізичного, психологічного чи економічного характеру / застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо/, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - настання фізичної або психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

З електронного рапорту Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 14 січня 2026 року слідує, що 14 січня 2026 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14 січня 2026 року о 20 год 10 хв за адресою: АДРЕСА_1 , співмешканець в стані алкогольного сп`яніння чинить сварку та розкидає все в будинку, заявник ОСОБА_2 /а.с. 2/.

Письмові пояснення ОСОБА_1 в адміністративному матеріалі відсутні, в протоколі є власноручний запис, що не згодний / а.с. 1/.

З письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що близько 16 год 30 хв 14 січня 2026 року за адресою її проживання її співмешканець ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою, вигоняв з будинку, тілесних ушкоджень їй не завдано / а.с. 5/.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі серії ВАД № 777702 від 14 січня 2026 року, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, суддя дійшла висновку, що в судовому засіданні не було встановлено та доведено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цей принцип презумпції невинуватості узгоджується з положенням Європейської конвенції з прав людини, визначеними ч. 2 ст. 6, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 173-2 , ст.ст. 247, 251, 252, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП,

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Охтирський міськрайонний суд.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду О.С. Семенова