28 січня 2026 рокуСправа №: 695/4143/25
Номер провадження 3/695/38/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 22.08.2025 о 16 год 00 хв у с. Хвильово-Сорочин по вул. Набережна, 13, керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на прилад Драгер, результат 2,88 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, шляхом направлення судових повісток на адресу його місця проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення рекомендованими повідомленнями про вручення. Однак судові повістки про вручення повернулись до суду з відмітками про неможливість вручення адресату, оскільки «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, судова повістка про виклик у судові засідання з розгляду даної справи направлялась на адресу, зазначену у постанові державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 22.02.2018 у виконавчому провадженні ВП №13330063, доданої до матеріалів справи № 695/4145/26 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП. Однак судова повістка про вручення також повернулась до суду з відміткою про неможливість вручення адресату, оскільки «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відомостей про наявність іншої адреси місця проживання, матеріали справи не містять.

Також ОСОБА_1 повідомлявся про судовий розгляд справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на вебсайті суду. Крім того постановою суду від 10.11.2025 ОСОБА_1 піддано приводу у судове засідання призначене на 09.12.2026, однак його присутність працівниками органу внутрішніх справ (Національної поліції) не забезпечена.

Жодних клопотань від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливість дізнатись про визначений час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відтак, враховуючи, що положення ст. 268 КУпАП не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.130 цього Кодексу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на розумні строки судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.266 КУпАП Особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 338/825 від 16.05.2025 (далі Інструкція №1452/735) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції №1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 розділу І Інструкції №1452/735).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що водієві, зокрема забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному під відеозапис та/або у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 431344 від 22.08.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведено у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager №0561, результат позитивний 2,88 ‰;

роздруківкою приладу Alcotest Drager 6810, прилад № ARCD-0561, принтер № ARBМ-5238, тест № 5296, відповідно до якого 22.08.2025 о 23 год 17 хв проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат позитивний 2,88 ‰ (проміле). У роздруківці наявний підпис особи, яку тестують;

направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2025, згідно з яким у результаті огляду, проведеного поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, прилад Alcotest Drager №0561, результат позитивний 2,88 ‰;

даними протокола про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 431364 від 22.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 , 22.08.2025 о 16 год 00 хв у с. Хвильово-Сорочин по вул. Набережна, 13, керуючи автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибравши безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив наїзд на деревину, та внаслідок чого отримав тілесні ушкодження та пошкоджено транспортний засіб з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП;

схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.08.2025 о 16 год 00 хв по вул. Набережна, 13 у с. Хвильово-Сорочин Золотоніського району Черкаської області;

даними протокола про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 431371 від 23.08.2025, згідно з яким ОСОБА_1 , 22.08.2025 о 16 год 00 хв у с. Хвильово-Сорочин по вул. Набережна, 13, керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами через ДВС, у виконавчому провадженні ВП №13330063 від 22.02.2018, чим порушив вимоги ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.08.2025, згідно з якими останній працює лікарем у КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради та 22.08.2025 близько 23 години до приймального відділення поступив ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та характерними ознаками тілесних ушкоджень після ДТП, тобто розбите обличчя від лобового скла, попередній діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, рвані рани обличчя;

письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.08.2025, відповідно до яких вказує, що автомобіль ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 належав його батькові ОСОБА_4 , та який останній продав невідомому хлопцю на ім`я « ОСОБА_5 » 5 днів тому, хто користувався вказаним автомобілем ОСОБА_3 не відомо. 22 серпня 2025 року близько 16 години ОСОБА_3 помітив, що даний автомобіль потрапив у ДТП по вул. Набережна, 13 у с. Хвильово-Сорочин, та біля машини нікого не було. А у вечірній час ОСОБА_3 помітив працівників поліції на місці ДТП, та коли приїхала бригада ШМД і забрали з місця події ОСОБА_1 , в останнього було розбите обличчя, а в автомобілі побите лобове скло головою, тобто всі ознаки того, що ОСОБА_1 був за кермом машини та нікого біля автомобіля іншого не було;

рапортом СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Новодрана Е.Б. від 22.08.2025;

відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

При цьому суд зауважує, що хоча відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не містять безпосереднього моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , факт керування у даній справі підтверджується сукупністю узгоджених і взаємопов`язаних доказів.

Так, у розумінні ст.251 КУпАП, факт керування може підтверджуватися будь-якими фактичними даними.

Зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в день події зафіксовано протоколами про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №431371 від 23.08.2025, серія ЕПР1 №431344, №431364 від 22.08.2025 які у розумінні положень ст.251 КУпАП, є одними з доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Також відеозаписами з бодікамер поліцейських, наявними в матеріалах справи, чітко зафіксовано пошкодження транспортного засобу, які були завдані внаслідок удару головою водія у лобове скло автомобіля у момент його зіткнення із деревом, внаслідок чого водій автомобіля також отримав тілесні ушкодження характерні після ДТП.

Хоча на відеозаписі ОСОБА_1 і заперечував факт керування автомобілем, але доказів на спростування цього не надав.

Зазначені докази в своїй сукупності є взаємо узгодженими, послідовними та не суперечать один одному, що свідчить про достовірність висновку про факт керування. При цьому, сукупність вказаних обставин утворюють логічний, послідовний і взаємопов`язаний ланцюг доказів, який об`єктивно підтверджує факт керування саме ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про зворотне на відеозаписі розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Крім того, судом враховано, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавав заяву в порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно нього за ч.3 ст.126, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 не надано відомостей про те, що він звертався до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг з боку особи, яка притягається до відповідальності, щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу, суд дійшов висновку про відсутність підстав ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, оскільки вони відповідають дійсності.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При вирішенні даної справи суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14.02.2008 у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998, згідно з якими доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Відтак у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не надав суду доказів, що під час вчинення адміністративного правопорушення він перебував на службі, виконуючи покладені на нього права та обов`язки військовослужбовця, та не надав підтверджуючих документів, що він є водієм транспортних засобів Збройних сил України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано та не названо, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у сумі 665 грн 60 коп.

Керуючись ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська