29.01.2026 Єдиний унікальний № 371/1287/25
провадження № 3/371/21/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/1287/25

Провадження № 3/371/21/26

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О.,

за участі:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Лушкіна Ю.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А :

27 липня 2025 року о 21 годині 04 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Яблуневою міста Миронівка Обухівського району Київської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук).

В порушення пункту 2.5. Правил дорожнього руху, після зупинки транспортного засобу працівниками поліції біля будинку під номером 4 на вулиці Яблуневій міста Миронівка Обухівського району Київської області, на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810» та у закладі охорони здоров`я, чим ухилився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що того дня за кермом автомобіля марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , він не перебував, автомобілем керував його друг ОСОБА_2 , який є власником автомобіля та з яким вони разом їздили до знайомих в село Маслівку. Повертаючись до міста Миронівки, вони порушили правила дорожнього руху. Відїхавши від місця порушення, зупинились та вийшли з автомобіля. Коли приїхали працівники проліції, вони перебували неподалік автомобіля. На запитання хто керував транспортним засобом, він відповів, що водієм був він. Чому так вчинив пояснити не може.

Захисник Лушкін Ю.П. підтримав позицію ОСОБА_1 та заявив клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для виклику свідка ОСОБА_2 . За клопотанням захисника у справі оголошено перерву до 17 години 00 хвилин 08 січня 2026 року.

На вказані дату та час в судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Лушкін Ю.П. не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 через особистий кабінет у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 07 січня 2026 року подав клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату у зв`язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні.

Розгляд справи відкладено до 17 години 00 грудня 29 січня 2026 року.

29 січня 2026 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Лушкіним Ю.П подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За змістом клопотання, автомобіль був припаркований на час приїзду працівників поліції, хто керував транспортним засобом працівниками поліції не встановлено. В ході судового розгляду встановлено, що автомобіль належить ОСОБА_2 , який на час приїзду працівників поліції перебував на місці події. ОСОБА_2 опитаний на предмет керування автомобілем не був, матеріали справи не містять відповідних доказів. В порушення вимог статті 268 КУпАП ОСОБА_1 не були роз`яснені права, було порушено право на захист, що позбавило об`єктивно зафіксувати склад адміністративного правопорушення та ставить під сумнів його винуватість. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тому просив провадження в справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Подане клопотання захисник підтримав в судовому засіданні.

В судовому засіданні за клопотанням захисника заслухано пояснення свідка ОСОБА_2 .

За змістом його пояснень, 27 липня 2025 року за кермом транспортного засобу автомобіля марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував він. Того дня разом із ОСОБА_1 вони поїхали в село Маслівка Обухівського району Київської області до знайомих. Він не вживав алкогольних напоїв, тому що йому не можна пити алкоголь. Коли поверталися до міста Миронівка Обухівського району Київської області, поспішали і не помітили як порушили правила дорожнього руху. Проїхавши трохи далі, він зупинив автомобіль та вийшов з нього, стояв поруч та палив. Згодом до них під`їхали працівники поліції. Він розумів, що це через порушення правил дорожнього руху. Бачив, що працівники поліції їдуть за ними, оскільки помітив увімкнені проблискові маячки. Чому на запитання працівників поліції ОСОБА_1 пояснив, що саме він був за кермом автомобіля, не розуміє. Чому він промовчав і не сказав працівникам поліції, що за кермом перебував він, пояснити не може. Вказав, що ймовірно перехвилювався.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9. ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі частини шостої статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час (далі Порядок № 1103).

На підставі пункту другого Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з пунктом другим розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом третім розділу І Інструкції встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень вищевказаного Порядку № 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем в закладі охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 , було дотримано зазначених положень нормативних актів, протокол щодо останнього про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, складено за наявності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №404525 від 27 липня 2025 року відповідає вимогам, установленим статті 256 КУпАП та Інструкції № 1452/735, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

Встановлено, що ОСОБА_1 року керував транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Яблуневою у місті Миронівка Обухівського району Київської області. ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб після того, як побачив, що за ним слідує транспорний засіб працівників поліції. Причиною зупинки транспортного засобу був факт переслідування водія працівниками подіції з підстав порушення правил проїзду перехрестя з круговим рухом.

При спілкуванні з ОСОБА_1 було виявлено наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Маючи ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В діях ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлено факти вчинення декількох правопорушень. За виявленими фактами працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за частиною першою статті 122 КУпАП.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії працівників поліції за фактом складання протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП та за фактом його притягнення до адміністративної за частиною першою статті 122 КУпАП у справі відсутні.

ОСОБА_1 підписав складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та надав пояснення щодо події адміністративного правопорушення, відповідно до яких він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки був пасажиром вказаного автомобіля.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано носій інформації у вигляді DVD-R диску із відеозаписами з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції та з реєстратора патрульного автомобіля. Судом було досліджено дані вказаних відеозаписів.

Із відеозаписів слідує, що працівники поліції на службовому автомобілі їхали за транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого порушив правила дорожнього руху при проїзді перехрестя з круговим рухом.

Через деякий час працівники поліції наздогнали транспортний засіб, автомобіль стояв на узбіччі дороги, водій та пасажир вискочили з автомобіля та почали тікати в різні боки.

Працівники поліції наздогнали осіб, які вийши з автомобіля. Запропонували їм надати документи для встановлення їхніх осіб. ОСОБА_1 надав працівникам поліції паспорт в застосунку «Дія». Інша особа надала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_2 .

На запитання працівників поліції ОСОБА_1 не одноразово повідомив, що за кермом автомобіля перебував саме він, жодних заперечень щодо порушення ним правил дорожнього руху при проїзді через перехрестя з круговим рухом водій не висловив, вказав що розуміє, що здійснив порушення.

Відеозаписом підтверджено, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , який вказав, що перебував за кермом автомобіля, що причиною зупинки транспорного засобу порушення правил дорожнього руху.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівник поліції виявив та повідомив йому ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810» або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відповів, що різкий запах алкоголю йде від нього, запах «перегару». ОСОБА_1 поліцейськими було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомлено про наслідки відмови від проходження такого огляду.

ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, при цьому поводив себе спокійно, факту вживання алкогольних напоїв та факту керування транспорним засобом не заперечував, повідомив, що він обізнаний з наслідками своїх дій.

Свідок ОСОБА_3 був постійно поряд із ОСОБА_1 , після повідомлення ОСОБА_1 про перебування за кермом належного свідку автомобіля вказаного факту не заперечував, лише повідомив, що автомобіль належить йому. Жодних заперечень щодо складання проколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не висловлював.

В процесі спілкування із працівниками поліції ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 не заперечували факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, постійно посміхалися, жартували з працівниками поліції, вели себе невимушено та не злякано. Просили працівників поліції, щоб ті надали їм можливість викликати тверезого водія, щоб не викликати евакуатор.

Після складання постанови про адміністративне правопорушення та протоколу про адміністративне правопорушення вказані документи передано ОСОБА_1 для підписання. Під час підписання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції детально роз`яснено на підставі чого останній має поставити свій підпис у тій чи іншій графі.

Обставини, які зазначені в протоколі, узгоджуються із дослідженими судом відеозаписами, наданими працівниками поліції, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 27 липня 2025 року за участю ОСОБА_1 . Відеозаписи свідчать про дотримання правил Інструкції № 1452/735.

Підстави вважати надані відеозаписи недопустимим доказом у суду відсутні, оскільки на них зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеозаписи події здійснені на підставі пункту першого статті 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Дослідженими судом відеозаписами підтверджені обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, вони не можуть бути визнані неналежним доказом.

Будь-який тиск з боку працівників поліції, у тому числі направлений на невиконання водієм обовязку пройти огляд на стан алкогольного спяніння відповідно до встановленого законом порядку, не мав місця.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовані працівниками поліції на нагрудну відеокамеру, матеріали відеозапису долучені до матеріалів справи, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 липня 2025 року зазначено, що у результаті огляду водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук.

За змістом пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія тощо) Правила не містять. Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними письмових матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 404525, складеного 27 липня 2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 липня 2025 року та даними відеозаписів правопорушення.

Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми, а сукупність цих доказів є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та у закладі охорони здоров`я, чим ухилився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому повинен нести відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад вказаного адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення, відсутні будь-які підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Мотиви ОСОБА_1 та його захисника Лушкіна Ю.П. суд оцінює критично, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам, що мали місце та підверджені належними і достатніми доказами.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, суд відхиляє, оскільки згідно графи 13 « Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №404525, складеного 27 липня 2025 року, містить підпис ОСОБА_1 , вказаний факт також підтверджується записом із нагрудного відеореєстратора працівника поліції, який відображає підписання протоколу ОСОБА_1 , зокрема і щодо роз`яснення йому прав та обов`язків.

При написанні пояснень на місці події ОСОБА_1 вказав, що відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння як пасажир автомобіля, який був не пристебнутий. При наведенні таких же мотивів в судовому засіданні при розгляді справи, ОСОБА_1 не міг пояснити чому повідомив працівникам поліції, що за кермом перебував саме він, і лише в поясненні послався на інший факт.

Свідок ОСОБА_2 надав суперечливі пояснення щодо обставин події. Посилаючись на ті обставини, що алкогольні напої того дня не вживав, пояснити чому він промовчав і не сказав працівникам поліції, що за кермом автомобіля марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 27 липня 2025 року перебував саме він, пояснити свідок так і не зміг.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що пояснення свідка ОСОБА_2 є неправдивими. Ці пояснення суперечать встановленим при розгляді справи обставинам, та є такими, що направлені на надання знайомому ОСОБА_1 допомоги в уникненні адміністративної відповідальності за скоєне.

Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції суду не надано. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Порушень вимог КУпАП, які б могли потягнути за собою визнання доказів недопустимими, судом не встановлено.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на досліджені судом докази, наведені ОСОБА_1 та його захисником мотиви не заслуговують на увагу та розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статтей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

До особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в межах санкції частиною першою статті 130 КУпАП, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 23, 40-1, 245, 280, частиною першою статті 130, частиною першою статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф підлягає сплаті на рахунок ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, номер рахунку UA0010001, , код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Розяснити ОСОБА_1 що, згідно зі статтею 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі сплати штрафу у строк, передбачений статтею 307 КУпАП, копію платіжного документу необхідно подати до Миронівського районного суду Київської області.

З урахуванням приписів частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

При примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, номер рахунку UА0026001, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Капшук