Справа № 565/2840/25
Провадження № 3/565/13/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року м.Вараш

Суддя Вараського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.3 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №659417 від 04 листопада 2025 року ОСОБА_1 , 04 листопада 2025 року, о 21 год. 30 хв., в АДРЕСА_2 , вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2026 року вказану справу передано на розгляд судді Бренчук Г.В.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений шляхом надсилання повістки про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно з ч.2 ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

За наведених обставин, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши зібрані органом поліції матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №659417 від 04 листопада 2025 року; рапорт ЄО №8627 від 04 листопада 2025 року; письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 04 листопада 2025 року, диск з відеозаписом, постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 липня 2025 року у справах №556/2179/25 та №556/1219/25.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Згідно з фабулою рапорту оперативного чергового про реєстрацію відомостей про подію у Журналі єдиного обліку №8627 від 04 листопада 2025 року, о 21 год. 04 хв. 04 листопада 2025 року зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що за адресою АДРЕСА_2 , чоловік вибиває двері, він в стані сп`яніння, неадекватно себе поводить.

Суд зазначає, що рапорт оперативного чергового про реєстрацію відомостей про подію у Журналі єдиного обліку, містить повідомлення про можливе правопорушення, однак не підтверджує вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

На долученому до протоколу диску з відеозаписом зафіксовано, що запис розпочато 04 листопада 2025 року о 21:29:15, ОСОБА_2 повідомляє працівникам поліції, що «сьогодні» ОСОБА_1 стосовно неї домашнього насильства не вчиняв, він стукав у двері квартири, а вона не хотіла його впускати у квартиру.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою статті 173-2 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, передбачено відповідальність ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зафіксовані на відеозаписі пояснення ОСОБА_2 спростовують дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки остання підтвердила, що 04 листопада 2025 року домашнього насильства стосовно неї вчинено не було.

У ст.7 КУпАП зазначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Згідно з ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Згідно з ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі згідно з п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Вараський міський суд Рівненської області.

Суддя Г.В.Бренчук