ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/44/26 Справа № 708/1000/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Попельнюх А. О. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. за участю захисника Поліщука А.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2025 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого : АДРЕСА_1 , проживаючого : АДРЕСА_2 , військового,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 18 серпня 2025 року о 22 год. 45 хв. у с. Боровиця по вул. Алея Миру, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проведений у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат 1,17 % проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Скасувати Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2025р., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції не вірно досліджені наявні в матеріалах справи докази, і суд взяв до уваги докази, які є неналежними та недопустимими, так як вони отримані в непередбачений Законами України спосіб та порядок, та доказами взагалі не являються.

Клопотання особи, що притягується до відповідальності, які заявлялись під час розгляду справи, були розглянуті судом вкрай формально, не вивчивши їхню суть. зміст, як наслідок суд прийшов до помилкових висновків.

Вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, їхав на автомобілі на задньому сидінні, за кермом перебувала інша особа.

Крім того, вказує, що поліцейських було декілька чоловік, останні не представлялися, посвідчення не показували, вели себе хаотично, постійно щось говорили з різних сторін. На його слова, що він не їхав за кермом, лише посміхалися. В подальшому один з поліцейських запропонував йому пройти освідування на стан сп`яніння, на що він погодився без вагань так як не їхав за кермом.

З відеозапису не можна зробити висновок, про те, хто знаходиться за кермом, відео складається з частин, не є безперервним та жодним чином не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`являвся (2 рази), про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (у всіх випадках).

При цьому, 12.12.2026 року, в день розгляду справи, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи.

30.01.2026 року захисником в інтересах ОСОБА_1 було подано чергове клопотання про відкладення судового засідання з посиланням на те, що ОСОБА_1 знаходиться в Сумській області по «Бойовому розпорядженні», при цьому жодних підтверджуючих документів суду не надано.

В судовому засіданні 30.01.2026 року дане клопотання було розглянуто та за результатами розгляду якого було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання (без видалення до нарадчої кімнати).

Розглядаючи справу у відсутність ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом 20 днів з дня надходження справи до суду, при цьому справа надійшла до апеляційного суду 21.10.2025 року і таким чином знаходиться в суді 102 дні.

Процесуальну поведінку ОСОБА_1 та його захисника з приводу неодноразового відкладення справи, суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання своїми правами, з метою затягнути судовий розгляд на невизначений час.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Таким чином аналіз даної норми Закону, дозволяє апеляційному суду зробити висновок, що у даному випадку явка ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції при розгляді його скарги не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи та ухваленню судового рішення і в даному випадку його права не порушені.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 18 серпня 2025 року о 22 год. 45 хв. у с. Боровиця по вул. Алея Миру, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проведений у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат 1,17 % проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 427326 від 18.08.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 18 серпня 2025 року о 22 год. 45 хв. у с. Боровиця по вул. Алея Миру, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проведений у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат 1,17 % проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.2);

- даними постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5516908 від 18.08.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 18 серпня 2025 року о 22 год. 45 хв. у с. Боровиця по вул. Алея Миру, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , без поліса обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1 г ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КупАП.(а.с.5);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо ОСОБА_1 , де зазначено, що останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, результат приладу «Драгер» 1,17 % проміле.(а.с.6);

- даними роздруківки приладу «Драгер» щодо ОСОБА_1 від 18.08.2025 року, де зазначено результат перевірки 1,17 % проміле.(а.с.7);

- даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до КНП ЧБЛ гр. ОСОБА_1 від 18.08.2025 року, де зазначено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння обличчя. Огляд у встановленому законом проходив на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатору «Драгер», результат тесту 1,17% проміле.(а.с.8);

- даними відеозапису з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.11);

- даними пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 вину визнав повністю, та пояснив, що він прибув із зони бойових дій та дозволив собі вжити спиртні напої у позаслужбовий час.(а.с.24).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС Україні № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 427326 від 18.08.2025 року, даними постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5516908 від 18.08.2025 року, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо ОСОБА_1 , даними роздруківки приладу «Драгер» щодо ОСОБА_1 від 18.08.2025 року, даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до КНП ЧБЛ гр. ОСОБА_1 від 18.08.2025 року, даними відеозапису з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 18.08.2025 року, о 22 год. 45 хв. у с. Боровиця по вул. Алея Миру, було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім, оскільки він вже притягувався до ч. 1 ст. 130 КупАП, у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 може перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проведений у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат 1,17 % проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. З результатом освідування, подій ОСОБА_1 погодився, ніяких заперечень з даного приводу не озвучував.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення нормам КУпАП, є необґрунтованими та оцінюються критично, оскільки наданий суду протокол містить відомості про місце вчинення правопорушення, пункт Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 .

Доводи апелянта, про те, що з відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, також є необґрунтованими.

Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Крім вказаного водія в транспортному засобі нікого не було та сам ОСОБА_1 не вказував на те, що транспортним засобом керувала інша особа.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі та спрямовані на уникнення відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 01.10.2025 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок