Справа №489/9015/25
Провадження № 33/812/67/26
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю. у приміщенні цього суду 07 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 850 грн,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №498485 від 30 жовтня 2025 р. ОСОБА_1 30 жовтня 2025 р. о 15.40 год. в м. Миколаєві по вул. Пограничній 244, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21043» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та після зупинки відчинив двері автомобілю, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортного засобу «Mazda CX-5» з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3.б, 15.13 Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що дійсно 30 жовтня 2025 р. приблизно о 15:40 він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21043» по вул. Пограничній, рухався по дорозі, яка має три смуги для руху в попутному напрямку. З метою зупинки біля автомагазину, що розташований у будинку 244, увімкнув правий поворот та припаркував свій автомобіль біля правого краю дороги, проїхавши повз автомобіль «Мазда», який також стояв біля правого краю дороги, та зупинившись перед ним на відстані 15-20 метрів. Зупинившись він пересвідчився, що в смузі для руху, яка перебуває лівіше, інші транспортні засоби не рухаються, після чого з метою вийти з автомобіля повністю відкрив двері, після чого відбулось зіткнення з автомобілем «Мазда». Внаслідок зіткнення на його автомобілі пошкоджені передні ліві двері, а на автомобілі «Мазда» - права сторона автомобіля. Первинний контакт відбувся з крайньою частиною дверей його автомобіля та правою стороною автомобіля «Мазда». Чи був увімкнений лівий покажчик повороту на автомобілі «Мазда», він не помітив. ОСОБА_1 вважає, що ДТП відбулось через порушення п. 10.1. ПДР водієм «Мазда», який, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також, що водій автомобіля «Мазда» міг уникнути зіткнення у разі його виїзду одразу в середню смугу руху.

Потерпілий ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснив, що 30 жовтня 2025 р. в післяобідній час він, керуючи автомобілем «Мазда», від`їжджав від автомагазину, розташованого у буд. № 244 по вул. Пограничній, увімкнув покажчик лівого повороту, почав рух вперед, проте в дзеркалі заднього огляду помітив автомобіль «ВАЗ», який наближався ззаду з увімкненим правим поворотом. У зв`язку з цим він припинив рух, надав можливість автомобілю «ВАЗ» здійснити зупинку попереду свого автомобіля, після чого продовжив рух з увімкненим покажчиком лівого повороту, об`їжджаючи автомобіль «ВАЗ». Проте одразу після зупинки водій автомобіля «ВАЗ» відкрив двері, у зв`язку з чим ОСОБА_2 не встиг зреагувати та зупинити автомобіль і відбулось зіткнення правою частиною його автомобіля з лівим краєм відкритої двері автомобіля «ВАЗ». Зазначав, що автомобіль «ВАЗ» зупинився на незначній відстані попереду нього, що змусило потерпілого при від`їзді від правого краю дороги повністю повернути кермо вліво для здійснення об`їзду автомобіля «ВАЗ» та виїзду на середину дороги. При цьому потерпілий зберігав, на його думку, достатній інтервал між автомобілями. Також пояснював, що на дорозі по вул. Пограничній відсутня дорожня розмітка для поділу смуг для руху. Внаслідок зіткнення на його автомобілі пошкоджено передній бампер справа, розбите скло на передній правій фарі, пошкоджений корпус правого бокового дзеркала, а також маються пошкодження у вигляді подряпин на правих передніх крилі та двері, на задній двері. Потерпілий ОСОБА_2 вважає винним у ДТП водія «ВАЗ» ОСОБА_1 , який належним чином не дотримався правил ПДР, а саме - не впевнився, що відкриття ним дверей не створить перешкод іншим учасникам руху.

Постановою судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 07 січня 2026 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 665 грн 69 коп. судового збору в дохід держави.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що він рухався у своїй смузі руху, дотримуючись безпечного інтервалу та швидкості, та у своїх справах вирішив зупинитися біля правої сторони дороги за зазначеною в протоколі адресою. Перед зупинкою ОСОБА_1 об`їхав автомобіль МAZDA СХ-5, який стояв біля бордюру з правої сторони. Оскільки машина ОСОБА_1 з великим радіусом повороту коліс, повну зупинку її він зміг здійснити метрів через 15-20 від автомобіля МAZDA СХ-5. Перед тим як відчинити двері водія він уважно подивився у дзеркало заднього виду та бічне дзеркало водійських дверей. У цей час по сусідніх смугах дороги не рухалося жодного транспортного засобу, тому ОСОБА_1 спокійно відчинив двері та приготувався вийти з автомобіля, але в цей момент, коли його двері вже були відчинені, в них врізався автомобіль МAZDA, який до цього стояв за ним та почав рух, коли двері його автомобіля були вже відчинені. На думку ОСОБА_1 , водій автомобіля MAZDA, від`їжджаючи від правої сторони дороги, всю увагу приділив лівій стороні свого автомобіля і не звернув увагу на праву сторону, а тому не зміг вибрати правильного інтервалу та зачепив двері його автомобіля, які були відчинені. Таким чином, ОСОБА_1 стверджує, що водій автомашини MAZDA порушив п. 10.1 ПДР України, а доказом того, що останній не вибрав правильної дистанції на початку руху, вважає, може бути схема, складена співробітником поліції, де видно, що його автомобіль розташований під кутом до автомобіля ОСОБА_1 . І, якщо продовжити лінію по ходу його руху від початку до місця зупинки, то можна побачити, що він проїхав у небезпечній близькості від задньої лівої сторони автомобіля ОСОБА_1 . ОСОБА_1 зауважує, що зі слів водія автомашини MAZDA ОСОБА_2 , він побачив автомобіль, коли ОСОБА_1 зупинився біля правої сторони дороги, і після цього включив покажчик лівого повороту і почав рух уперед. Ці слова зафіксовані відеокамерою співробітника поліції.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 , який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та переглянувши справу в межах цих доводів, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися судовий розгляд.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

За змістом статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення суд забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи та має встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення судом приймається на підставі доказів, наявних у справі та долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №498485 від 30 жовтня 2025 р. за статтею 124 КУпАП через порушення ним вимог підпунктів 2.3.б, 15.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила).

Так, згідно пункту 2.3 «б» Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 15.13 Правил забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 15.13 Правил і, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки суду ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Вказане підтверджується:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №498485 від 30 жовтня 2025 р., згідно якого водій ОСОБА_1 30 жовтня 2025 р. о 15.40 год. в м. Миколаєві по вул. Пограничній 244, керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21043» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та після зупинки відчинивши двері авто, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортного засобу «Mazda CX-5» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки;

- змістом схеми місця дорожньої транспортної пригоди, яка сталася 30 жовтня 2025 р. о 15.40, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №498485, на якій схематично зафіксовано: положення автомобілю «ВАЗ-21043» (праворуч від проїзної частини по вул. Пограничній, напроти буд. 244) та автомобілю «Mazda CX-5» (по вул. Пограничній), їх розташування після ДТП, місце їх зіткнення, внаслідок якого транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження: автомобіль «ВАЗ-21043» - ліві передні двері; автомобіль «Mazda CX-5» - права частина ТЗ: передній бампер, праві передні двері, задні двері, переднє праве крило, передня права фара, праве дзеркало заднього виду;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , в яких зазначено, що «я стояв біля тротуару по вул. Погранична біля дому 244, мене об`їхав автомобіль ВАЗ-21043 № НОМЕР_2 і зупинився переді мого автомобіля. Включивши лівий поворот, я почав рух вперед, об`їжджаючи автомобіль, який зупинився переді мною. Раптом водій автомобіля, який стояв переді мною, неочікувано відчинив свої двері, що призвело до аварії, внаслідок чого пошкоджена права фара, праве дзеркало, передні та задні праві двері. Згідно Правил дорожнього руху водій ВАЗ-21043 повинен був перевірити, що відкриваючи двері він не заважає руху інших транспортних засобів. Вважаю, що в даній ситуації водій ВАЗ-21043 винен у дорожній пригоді»;

- поясненнями водія ОСОБА_1 , в яких зазначено, що «Я, ОСОБА_1 керуючи а/м ВАЗ-21043 рухаючись вулицею Пограничною, зупинився навпроти автомагазину за адресою вул.Погранична, 244. Передивившись у дзеркало заднього огляду, я побачив, що по сусідній смузі не їде жодного автомобілю. Відкрив водійські двері. В цей час сзаді від узбіччя почав рухатись автомобіль Мазда д.н. НОМЕР_4 і несподівано зіткнулась з моєю двер`ю. Цю машину я бачив коли вона стояла на обочині. Свою вину в цьому я не бачу».

Аналогічні пояснення водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дали в судах першої та апеляційної інстанцій.

Вказані докази узгоджуються між собою, зокрема, відображені у схемі напрямки руху автомобілів до ДТП (зіткнення), їхнє розташування після зіткнення, локалізація та характер отриманих внаслідок ДТП пошкоджень автомобілів, відповідають зафіксованому у протоколі про адміністративне правопорушення механізму дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого водій транспортного засобу «ВАЗ-21043» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , ОСОБА_1 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та після зупинки відчинив двері авто, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Mazda CX-5» з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень автомобілів та завдало матеріальних збитків.

Вказані фактичні обставини підтверджують, що дорожньо-транспортна пригода сталася через невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3.«б» та 15.13 Правил, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали зіткнення транспортних засобів, що спричинило матеріальні збитки.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції повно, на підставі оцінених в сукупності та взаємозв`язку доказів, наявних у справі, встановив фактичні обставини справи та зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові суду першої інстанції.

Отже суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Також суд першої інстанції надав відповідну оцінку запереченням захисника Гончара Є.Д. щодо висунутого звинувачення.

Доводи апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка.

Так, твердження апелянта про те, що він перед тим, як відчинити двері автомобілю, впевнився у відсутності позаду автомобілів, що рухаються, уважно подивившись у дзеркало заднього огляду, є неприйнятними, оскільки за умови ретельного дотримання водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3. «б» та 15.13 Правил, він не створив би перешкоди для автомобілю під керуванням ОСОБА_2 і ДТП не відбулося б.

Щодо доводу ОСОБА_1 про винуватість у вчиненні ДТП іншого водія ОСОБА_2 , апеляційний його відхиляє з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за фактом ДТП, що сталася 30 жовтня 2025 року протокол про адміністративне правопорушення був складений лише відносно ОСОБА_1 , щодо другого учасника ДТП водія ОСОБА_2 відсутні відомості про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд виходить з того, що в межах даної справи відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП предметом дослідження є саме оцінка правомірності дій водія ОСОБА_1 , відносно якого складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 498485 від 30 жовтня 2025 р. Оцінка правомірності дій інших осіб судом в межах цієї справи не надається, так як протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 , тому саме в межах обставин, у ньому викладених, здійснюється розгляд справи, а з`ясування інших питань виходить за межі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень статей 7, 254, 280 КУпАП.

Припущення того, що інший учасник ДТП міг порушити вимоги Правил, не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку дотримуватися Правил під час відкривання дверей свого автомобілю та не створення перешкод іншим транспортним засобам, що рухаються, та за встановлених у судовому засіданні обставин - від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, достеменно встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані правопорушення були учинені і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цих правопорушень.

Проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, в їх сукупності апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у справі щодо порушення ним вимог пунктів 2.3. «б» та 15.13 Правил і як наслідок у зіткненні транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 із відкритими дверима автомобілю, яким керував ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази на підтримку версії події, викладеної водієм ОСОБА_1 на спростування заперечень вини.

Натомість версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, особами, які уповноважені на його складання, доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм законів держави Україна.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції повно, на підставі оцінених в сукупності та взаємозв`язку доказів, наявних у справі, встановив фактичні обставини справи та зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові суду першої інстанції.

Тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність наявними у справі доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 30 жовтня 2025 року за обставин, зазначених у протоколі серії ЕПР1 №498485, та вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За такого апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Інгульського районного суду м. Миколаєва від 07 січня 2026 р. та задоволення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 07 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Базовкіна