Справа № 459/79/26 Провадження № 3/459/37/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Отчак Н.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 05.01.2026 приблизно о 23:00год, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ображав нецензурними висловлюваннями та словесно погрожував своїй дружині ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та завдав шкоди її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не подавав, при цьому суд вжив всіх можливих заходів для виклику останнього до суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з принципу необхідності дотримання справедливого балансу між публічним та приватним інтересом, беручи до уваги приписи ст. 1, ст. 268 КУпАП, вважаю можливим та доцільним провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина порушника підтверджується зібраними матеріалами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №991408 від 06.01.2026, яким зафіксовано час, місце, обставини вчинення правопорушення та який відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

рапортом працівника поліції від 05.01.2026;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 06.01.2026, згідно яких вбачається, що її чоловік ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння обзивав її нецензурними словами, принижував, штовхав, після чого вона зателефонувала то своєї сестри ОСОБА_3 та попросила викликати поліцію;

письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 06.01.2026, згідно яких 05.01.2026 о 23:17год до неї зателефонувала сестра ОСОБА_2 , яка попросила викликати поліцію, оскільки її чоловік неодноразово стосовно неї вчиняв домашнє насильство;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.01.2026, згідно якого поліцейським визначено низький рівень небезпеки.

Вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Враховуючи обставини вчиненого, особу порушника, беручи до уваги те, що дане правопорушення вчинене вперше, та згідно з формою оцінки ризиків визначено низький рівень небезпеки вчиненого правопорушення відносно постраждалої особи, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу, без направлення його на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1КУпАП, що на переконання суду буде достатнім для його виправлення та попередження скоєнню ним інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.401 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UA0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Я. Отчак