ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Гонтою М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 20.10.2025 о 10-02 год. в м. Кременчуці по проїзду Г. Гамалії ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD ESCORT» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить постанову суду щодо нього скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд та рапорт поліцейського не є достатніми доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що надані поліцейськими відеозаписи з нагрудних камер не містять фіксації складання направлення на огляд водія від 20 жовтня 2025 року, що дає підстави вважати, що під час складання протоколу, направлення на огляд не складалося.

Зазначає, що графа направлення на огляд «найменування закладу охорони здоров`я» містить лише дві літери «КП», внаслідок чого встановити заклад охорони здоров`я, куди він мав бути направлений для огляду на стан наркотичного сп яніння згідно цього направлення взагалі неможливо.

Вказує, що направлення на огляд йому не видавалося про що також зазначалось в клопотанні про визнання направлення на огляд недопустимим доказом, але клопотання місцевий суд залишив без уваги.

Зазначає, що висновки місцевого суду про те, що йому було повідомлено про причини зупинки, не відповідає фактичним обставинам справи, так як жодна підстава зупинки, передбачена ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», йому не оголошувалася та відносно нього не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

Також вказує, що місцевий суд не взяв до уваги обставини та підстави його відмови пройти огляд, оскільки він пояснював, що ним було повідомлено поліцейських про необхідність їхати до лікарні, де у нього знаходиться дитина, однак ці обставини не знайшли жодного відображення в оскаржуваній постанові.

Щодо висновків місцевого суду, про недійсність висновку лікаря за самозверненням, звертає увагу, що саме поліцейською йому було роз`яснено право самостійно пройти медичний огляд на стан наркотичного сп яніння, у зв`язку з чим, він протягом двох годин пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, згідно якого ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння у нього не виявлено.

ОСОБА_1 та його захисник Кожарін С.В., будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явилися та не повідомили про поважність причин неявки, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2025 серії ЕПР1 № 488642, відеозапису події.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD ESCORT» д.н.з. НОМЕР_2 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин.

При цьому слід звернути увагу, що підстави зупинки не впливають на встановлення обставин вчинення правопорушення та не є предметом доказування в межах справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після зупинки транспортного засобу, під час спілкування з ОСОБА_1 , у працівників поліції виникли підозри про перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, про ознаки якого було повідомлено водія, в подальшому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що водій спочатку погодився, але в подальшому відмовився з мотивів необхідності їхати до дитини.

Слід звернути увагу, що встановлення ознак сп`яніння, що є підставою для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до чинного законодавства відноситься до компетенції поліцейського, а не суду.

Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наведених обставин, ОСОБА_1 мав виконати законну вимогу поліцейського та прослідувати із ним до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак цього не зробив.

В даному випадку, відсутність направлення до медичного закладу або зазначення неповної назви такого закладу, не впливає на встановлення обставин справи, оскільки на відеозаписі чітко зафіксована вимога працівника поліції про направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

На підставі наведеного вважаю, що наданий суду відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.

Істотних порушень правил проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Посилання на те, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, в результаті якого він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, не можуть братися до уваги, оскільки такий огляд проведений поза межами передбаченої законом процедури та ОСОБА_1 ставилося в провину саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, а не перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан