Справа № 444/5089/25
Провадження № 3/444/125/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; непрацюючої, паспорт НОМЕР_1 виданий 14.07.2012 року; реєстраційний номер картки платника податку судом не встановлено,-

- за ст. 184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов"язків щодо виховання своїх малолітніх дочок: ОСОБА_2 , 2018 року народження та ОСОБА_3 , 2012 року народження, а саме при відвідуванні місця її проживання 28.11.2025 року о 15.22 год. за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що вона залишає дітей систематично без догляду. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки та додатково шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що її повідомлено про те, що розгляд справи відносно неї відбудеться в Жовківському районному суді Львівської області.

Відтак, ОСОБА_1 знаючи, що на розгляді в суді відносно неї перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення, проявила байдужіть до результів розгляду такої.

Суд враховує, що ОСОБА_1 на адресу суду не було подано жодного клопотання.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати ВРП від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, розумні строки розгляду справи, а також строки, передбачені ст. 38 КУпАП, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , яка не проявила жодної закікавленості та не виявила бажання прибути до суду для розгляду справи відносно неї.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КпАП України, підтверджується :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 482000 від 03.12.2025 року,

- рапортом працівника поліції;

-письмовим поясненнями в матеріалах справи ОСОБА_4 ,

а також іншими матеріалами адміністративної справи.

Дії правопорушника ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.184 ч.1 КпАП України вірно, оскільки вона ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов виховання її неповнолітнього сина.

Санкцією ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено стягнення у виді попередження або накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, які б обтяжували чи помякшували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що вона не працює, вперше притягується до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою вона притягується до відповідальності, що буде достатнім для її виправлення та запобігатиме вчиненню нею інших адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення 28.11.2025 року, а тому ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, які встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слід рахувати станом на 01.01.2025 року.

Станом на 01.01.2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" становить 3028, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 184, ст.ст. 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот пятдесять/ грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; непрацюючої, паспорт НОМЕР_1 виданий 14.07.2012 року; реєстраційний номер картки платника податку судом не встановлено) 605 /шістсот пять/ грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: Зеліско Р. Й.