Справа № 216/7537/25
провадження 3/216/76/26
ПОСТАНОВА

іменем України

27 січня 2026 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скиба М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

13.09.2025 року о 02:34 годині у м. Кривий Ріг по проспекту Миру, 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Navara д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву оличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. На неодноразову вимогу пройти повний огляд відповідно до встановленого порядку на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, останній чіткої відповіді не надавав, починав відволікатися від діалогу, перебиваючи розмову, починав розмовляти по телефону та конфліктував, чим вчиняв дії щодо ухилення від огляду на визначення стану сп`яніння. Фіксація проводилася на відеореєстратор Motorola VB 400 (475135, 474777,475364), факт руху на транспортному засобі на відеореєстратор Xiomi , чим порушив п. 2.5. ПДР.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у попередньому судовому засіданні 27.11.2025 надав пояснення, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння без представника ВСП, оскільки він військовий і відповідні дії відносно нього мають проводити працівники Військової служби правопорядку. Вважає, що протокол відносно нього був складений безпідставно.

В судовому засіданні захисник адвокат Зеркін А.С. надав тотожні пояснення пояснення та додав, що поліцейскі зупинили ОСОБА_1 без будь-якої причини, окрім того зазначє, що поведінка ОСОБА_1 була адекватна, яким чином поліцейські встановили наявність ознак алкогольного сп`яніння різка зміна шкірного покрову та запах алкоголю з рота йому не зрозуміло. Не було надано акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також захисник посилається на те, що уповноваженими на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266-1 повинен був проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а не працівниками патрульної поліції. Надав клопотання про закриття провадження у справі.

В ході судового розгляду, були досліджені такі докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 452338 від 13.09.2025, у якому викладені фактичні обставини порушення допущеного водієм

- рапорт уповноваженого працівника поліції від 13.09.2025

- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до медичної установи КЗ «КПНД» ДОР»;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

- довідка інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області , згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «B».

- картка обліку адміністративного правопорушення

- CD - диск із відеозаписами з відеореєстраторів, на яких зафіксовано виявлення працівником поліції у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, ухилення водієм від прооходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у разі зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Таким чином, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення диск з відеозаписом обставин подій, був виготовлений у зв`язку з необхідністю надання інформації, яка має значення у справі та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на бодікамері поліцейського в електронному вигляді у виді файлів, а отже, записаний на оптичний диск електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.

Суд вказує, що водій транспортного засобу має бути обізнаний щодо Правил дорожнього руху України та володіє знаннями щодо порядку та способів проведення огляду на стан сп`яніння.

У справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від

09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 були повідомлені встановлені працівником поліції ознаки стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама по собі незгода особи з встановленими працівником поліції ознаками сп`яніння, не звільняє її від обов`язку передбаченого п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Доводи захисника, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а тому вимога огляду на стан сп`яніння була незаконною є безпідставними.

Відповіднодо положень п.7 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху. Оскільки зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулась під час дії обмежувальних заходів о 02:34 год. у комендантську годину встановлену органом місцевого самоврядування, поліцейський мав право зупинити транспортний засіб.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я, що розцінюється судом, як відмова.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів особи яка притягується до відповідальності та його захисника, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на військовослужбовця ОСОБА_1 , складено не уповноваженою на те особою, суд зазначає наступне.

Згідно наданої захисником довідки ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини на території військової частини або об`єктів, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП, а не за ст. 130 КУпАП.

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , безумовно є суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Твердження захисника, що його огляд на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтується на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.

Доводи захисника, що працівники поліції не надали акт про результати огляду на стан сп`яніння не виключає відповідальність ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до складеного протоколу особа, яка керувала транспортним засобом саме відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а сам акт містить лише відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням чого, у суду не викликає сумнівів правильність дій поліцейських при складенні протоколу, що дає право дійти беззаперечного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, відповідно до службової характеристики, наданої захисником, характиризується позитивно, враховуючи обставини, визначені ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку, що останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до вимог ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч.1 ст. 5 Закону «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 24, 40-1, 130, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її прийняття до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.СКИБА