Провадження №: 3/755/202/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2026 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2025 року, о 23 годині 00 хвилин, по вул. Березняківська, 23А у місті Києві, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку, зі згоди ОСОБА_1 , на місці за допомогою приладу аналізатор «Драгер Алкотестер 6820», результат 1,28%, в результаті таких дій ОСОБА_1 порушила пункт 2.9а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 16 жовтня 2025 року вона зустрічалася з подругою. Близько 15-ї години випила пів келиха вина (не більше 50 гр.). Додому планувала їхати пізно ввечері, а тому була впевнена, що до того часу алкоголь повністю вивітриться з організму, оскільки прочитала в статті та в соцмережах, що якщо випити 100 гр. вина, то за три години алкоголь вивітрюється з організму і можна сідати за кермо автомобіля. Близько 23-ї години вона вирушила додому на власному автомобілі. Під час руху її зупинили поліцейські - причиною стало те, що вона не повністю зупинилася на знак «стоп контроль». Їхала дуже повільно, уважно стежила за дорогою й була готова зупинитися на вимогу поліцейського у будь-який момент. Під час спілкування поліцейський запитав, чи вживала вона алкоголь, на що вона чесно відповіла, що випила «крапочку». Поводилася спокійно та відчувала себе абсолютно тверезою. Навіть поліцейські не вказали, які саме ознаки сп`яніння вони у неї побачили. Попри це, їй запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою драгеру. Жодних альтернативних варіантів, зокрема можливості пройти медичний огляд у лікарні, їй не пропонували. Саме тому, опинившись у ситуації, коли іншого варіанту їй не запропонували, вона погодилася на єдиний запропонований спосіб перевірки - огляд за допомогою драгеру, фактично з безвихіддя. Через деякий час поліцейський приніс драгер. Він самостійно розпакував мундштук, вставив його у прилад. Цілісність упаковки вона особисто не перевірила, оскільки поліцейський не надав такої можливості. Поліцейський зробив пробний забір повітря. Сказав, що алкоголю немає, але екран приладу їй не показав. Далі він попросив її подути, після чого, працівник поліції оголосив результат, але екран приладу знову їй не показав. Він лише повідомив їй, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і буде складено протокол. Також наголосила на тому, що працівники поліції не роз`яснили їй, що у разі незгоди з результатом вона має право пройти огляд в лікарні. Якби їй було б відомо про таку можливість, вона б не погодилася з результатом на місці та наполягла на медичному огляді. Огляд в лікарні на її думку дійсно був би об`єктивним. У цій ситуації вона залишалася відкритою та співпрацювала з працівниками поліції, не приховувала жодних фактів і була впевнена у своїй тверезості. Проте результати огляду залишилися для неї непрозорими, адже вона не бачила жодного підтвердження на екрані приладу.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Дмитренко О.О. подала письмові клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення та про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації. Мотивуючи свої клопотання адвокат посилається на те, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, посилається на відсутність ознак стану алкогольного сп`яніння та підстав для проведення огляду. В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та почервоніння шкіряного покриву обличчя. Проте, відеозаписами підтверджується, що ОСОБА_1 весь час поводить себе спокійно, врівноважено, адекватно, чітко відповідає на всі питання патрульних поліцейських, виконує їх вимоги, висловлює свої заперечення, її поведінка цілком відповідала обстановці. Обличчя ОСОБА_1 не має жодного почервоніння, мова звичайна, розбірлива, рухи тіла чіткі, скоординовані, теж адекватні. Також, звернула увагу, що жодна із зазначених в акті огляду ознака стану алкогольного сп`яніння взагалі не встановлювалася та не оголошувалася. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Отже, на думку адвоката матеріалами справи спростовано, що ОСОБА_1 мала ознаки алкогольного сп`яніння, а відтак підстав для проведення огляду на стан сп`яніння не було. Крім того, послалась на те, що на час проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою приладу «Драгер», то на даному приладі вже був перевищений шестимісячний строк калібрування технічного пристрою драгер, що впливає на точність вимірювань цього приладу . Поряд з цим, ОСОБА_1 не було забезпечено проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Відеозаписом підтверджується, що працівники поліції не роз`яснили процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, право проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я як альтернативу огляду на місці зупинки транспортного засобу, так і в разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки. А тому, ОСОБА_1 сприйняла огляд на місці зупинки транспортного засобу як єдиний та безальтернативний варіант та не усвідомлювала право на проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я. Крім того, зазначила, що ОСОБА_1 не було відсторонено від права керування транспортним засобом. Поряд з цим, зазначила про недопустимість як доказу долученого відеозапису, оскільки, відеозапис має відображати події з початкового моменту звернення поліцейського до особи водія до остаточного завершення спілкування між ними. Проте, надані відеозаписи не відповідають вимогам безперервності відеозйомки, складаються з кількох файлів та мають ознаки втручання. Водночас, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відеозаписи з нагрудної камери поліцейського 470790, про застосування якої вказано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Таким чином, долучені відеозаписи не є належними та допустимими доказом, оскільки відсутня можливість встановити дотримання поліцейськими процедури при оформленні адміністративного матеріалу. А тому, просила суд закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. А у разі, якщо суд не погодиться з позицією сторони захисту і визнає ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, при вирішенні питання про призначення покарання, просила врахувати, що ОСОБА_1 бере участь у діяльності Благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ФЕНІКС» як волонтер. У межах виконання своїх обов`язків ОСОБА_1 безпосередньо бере участь у щоденній роботі організації, а також здійснює автомобільне перевезення благодійної допомоги по всій території України, у тому числі до військових підрозділів, які виконують бойові завдання на найбільш небезпечних ділянках фронту. Волонтерська діяльність ОСОБА_1 тісно пов`язана з постійним використанням транспортних засобів, що є необхідною умовою для належного виконання покладених на неї функцій. ОСОБА_1 докладає максимальних зусиль для підтримки держави в умовах збройної агресії, що свідчить про її активну громадянську позицію та соціальну значущість виконуваної діяльності. Крім того, просила суд звернути увагу на те, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, обставини, які б обтяжували відповідальність як правопорушника, відсутні. У зв`язку з наведеним, з урахуванням висновків, зазначених Конституційним Судом України просить застосувати аналогію закону статті 69 КК України щодо ненакладення додаткового стягнення на ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Дмитренко О.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП, підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №485459 від 16 жовтня 2025 року; результатом «Драгер Алкотестер 6820», тест № 5608, результат 1,28 %; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який містить підпис ОСОБА_1 , відео з нагрудних камер працівників поліції.

Так, за результатом дослідження відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що відео розпочинається з того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення правил дорожнього руху, а саме порушення вимоги знаку «стоп контроль». Працівники поліції запитали чи вживала ОСОБА_1 алкогольні напої. Спочатку ОСОБА_1 , повідомила, що ні, а потім на повторне запитання працівника поліції відповіла - «капочку», після чого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодилась. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 обрати будь-який мундштук для приладу «Драгер», показав, що він у герметичній упаковці, при цьому ОСОБА_2 озвучила «пошкоджень механічних немає». Працівник поліції зробив контрольний забір повітря та показав ОСОБА_2 що результат негативний. ОСОБА_1 задула у прилад «Драгер», результат показав 1.28 %, працівник поліції показав ОСОБА_1 результат. На запитання чи погоджується вона з результатом, ОСОБА_2 повідомила, що вона погоджується з результатом. Надалі, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що буде складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП. Також, повідомив про те що вона відсторонена від права керування транспортним засобом та роз`яснив, що вона може викликати або тверезого водія або залишити автомобіль на місці. Надалі ОСОБА_1 ознайомили з актом огляд на стан сп`яніння, з роздрукованим результатом приладу «Драгер», які вона підписала без зауважень. В подальшому, ОСОБА_1 було ознайомлено з протоколом складеним стосовно неї за адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, роз`яснено, які матеріали будуть долучені до протоколу, який суд буде розглядати справу про адміністративне правопорушення, які ОСОБА_1 також підписала без уважень.

Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для оцінки в контексті диспозиції частини першої статті 130 КУпАП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено та ОСОБА_1 і її захисником - адвокатом Дмитренко О.О. не надано.

При цьому, доводи захисту про відсутність законних підстав для проведення огляду, відсутність події та складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки повіністю спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, який підтверджує те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР. На запитання про вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 повідомила, що випила «капочку», у зв`язку з чим їй було правомірно працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Огляд було проведено добровільно із застосуванням сертифікованого технічного засобу: одноразовий мундштук надано для огляду, результат відображено на екрані приладу, з яким ОСОБА_1 ознайомилась та погодилась. Жодних заперечень щодо процедури огляду, стану приладу чи проведення огляду в закладі охорони здоров`я особа не заявляла. Законодавство передбачає, що огляд у медзакладі проводиться лише за незгодою водія щодо результатів огляду на місці або за його особистим проханням, чого в цьому випадку не було. Після встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 фактично було відсторонено від керування транспортним засобом, що також підтверджується відеозаписом. Відсутність окремого письмового оформлення відсторонення не впливає на доведеність події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, адвокат також вказує на те, що працівниками поліції було використано несправний технічний пристрій «Drager», оскільки з чеку «Drager» вбачається, що останнє калібрування було проведено 15 листопада 2024, а огляд проводився 16 жовтня 2025 року, тобто більше ніж через 6 місяців з дати калібрування, що збільшує можливість похибки, та недостовірність результату. Суд вважає вказані доводи безпідставними, виходячи з такого.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною першою статті 17 цього Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори: «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6820», «Alcotest 6810», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6820» поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків.

Відповідно до інструкції з використання та технічних характеристик приладу, міжповірочний інтервал приладу «Drager Alcotest 6820» становить один рік.

Як вбачається з роздрукованого результату приладу «Drager Alcotest 6820», останнє калібрування вищевказаного приладу проводилось 15 листопада 2024 року, а ОСОБА_1 проходила огляд на стан сп`яніння 16 жовтня 2025 року, тобто до закінчення терміну повірки приладу «Drager Alcotest 6820». Таким чином, відсутні підстави вважати, що результати тесту зазначеного приладу є недостовірними.

Що стосується прохальної частини адвоката про застосування статті 69 КК України та призначення більш м`якого стягнення, а саме без позбавлення права керуванням транспортними засобами, суд зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Стаття 69 Кримінального кодексу України регламентує можливість призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, виключно у межах кримінального провадження, що прямо випливає зі змісту розділу XI Загальної частини КК України.

Провадження у справі за частиною першою статті 130 КУпАП не є кримінальним, а встановлені санкцією адміністративні стягнення є обов`язковими і не підлягають зміні шляхом застосування норм кримінального законодавства.

Також суд, не вбачає підстав для визнання долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису неналежним та недопустимим доказом, як це зазначає адвокат, оскільки, під час дослідження відеозапису судом встановлено, що відеозапис є повним в якому відображаються всі обставини адміністративного правопорушення від початку події до її завершення.

Як роз`яснено в абзаці 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 , яка реалізує своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини у вчинені адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне визнати виною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк