Справа № 644/9532/25
Провадження № 3/644/300/26
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 січня 2026 року суддя Індустріального районного суду м. Харкова Шевченко С.В. розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

02.10.2025 року о 10:40 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Merctdts-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 320 по пр. Г. Харкова у м. Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18-А відмовився.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Боса О.О. в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить розписка від 14.01.2026 року про ознайомлення з матеріалами справи та отримання відеоматеріалів, причину неявки суду не повідомила.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Нечитайло М.О. подала заяву, в якій просила провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зупинити до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби, розгляд заяви проводити за відсутності ОСОБА_1 та його представника. В разі якщо суд не зважить на доводи, викладені у заяві, захисник просив відкласти розгляд справи на іншу дату та час.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ, є учасником бойових дій та задіяний до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядку та підстав для зупинення провадження в адміністративній справі. За таких обставин захисник вважав за необхідне застосувати аналогію права та аналогію закону, а саме норми чинного Кримінального процесуального кодексу України щодо вирішення питання про зупинення провадження у справі, передбачені ст. 335 КПК України.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки інтереси ОСОБА_1 представляють декілька адвокатів, жоден з яких в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, доказів зайнятості в іншому судовому засіданні суду не надав.

Суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за його відсутності з таких підстав.

Змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 статті 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Керуючись завданнями законодавства про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП) та завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 245 КУпАП), враховуючи принцип невідворотності адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків давності до її притягнення, а також необхідністю забезпечення прав та інтересів суспільства, є можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення без наявності даних про вручення судової повістки безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладені обставини, суддя дійшов висновку, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про умисний характер його дій, направлений на невиправдане затягування процесу, та має реагувати на вказаний випадок шляхом розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку…

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 02.10.2025 року, яким зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; направленням ОСОБА_1 на огляд до КНП ХОР ОКНЛ з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння; відеозаписом з боді-камери поліцейського.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, оскільки на вимогу поліцейського відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заява захисника Нечитайло М.О. про зупинення провадження у справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби задоволенню не підлягає виходячи з наступного…

Нормами КУпАП не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби.

За таких обставин у разі встановлення судом обставин, які доводять, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності призвана для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зобов`язаний зупинити провадження до звільнення з військової служби.

Разом з тим, військовослужбовці можуть проходити військову службу не тільки за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також проходити кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу та проходити військову службу за контрактом.

Отже, проходження військової служби кадрової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та військової служби за контрактом не є правовою підставою для зупинення судового провадження, у зв`язку з чим встановлення обставин за яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності проходить військову службу має принципове значення для вирішення питання про зупинення провадження.

Доказів проходження ОСОБА_1 військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суду не надано. З довідки, доданої захисником до заяви, убачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, але не вбачається, що він проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.11.2025 у справі № 754/947/22, суди зобов`язані зупиняти провадження у справах за участю військовослужбовців під час воєнного стану. Велика Палата наголосила, що ЗСУ та інші військові формування автоматично вважаються переведеними на воєнний стан, а тому суду не потрібно додаткових доказів для встановлення факту служби, крім військового квитка чи довідки командира. Цей висновок підлягає застосуванню й у провадженнях за КУпАП в силу аналогії закону, оскільки Кодекс не містить власної процедури зупинення. Участь військовослужбовця у бойових діях унеможливлює його явку та реалізацію права на захист, що є безумовною підставою для зупинення провадження до завершення служби.

В даному випадку правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 12.11.2025 у справі № 754/947/22, не є релевантною, оскільки суду не надано ані військового квитка ОСОБА_1 , ані довідки командира військової частини.

Враховуючи те, що доказів проходження ОСОБА_1 військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суду не надано, військового квитка чи довідки командира військової частини суду не надано, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання представника захисника про зупинення провадження у справі, зважаючи також на те, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості брати участь у судових засіданнях через своїх захисників Боса О.О. і Нечитайло М.О.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, його відношення до скоєного, характер правопорушення, його суспільну небезпечність, і вважає за можливе накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, 124, 122-4, 276, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Залишити без задоволення заяву захисника про зупинення провадження у справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя: С.В. Шевченко