Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/51/26
Єдиний унікальний №733/2580/25
Постанова

Іменем України

23 січня 2026 року

м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді- Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої АДРЕСА_1 , РНОКПП- невідомий

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

23.12.2025 року об 19-02 ОСОБА_1 на автодорозі Ольшана- Прилуки, 1 км. Прилуцького району Чернігівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті повертаючи праворуч, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, у результаті чого здійснила наїзд на транспортний засіб автомобіль Mercedes- Benz 318 CDI д.н.з. НОМЕР_2 який стояв на узбіччі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Європейський суд з прав людини в п.41 рішення у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Неявку ОСОБА_1 у судове засідання суд розцінює, як намагання ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши наявні у справах докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами

заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, діючи з необережності порушила вимоги п.12.1 ПДР України, та такі її дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками. Її вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549021 від 23.12.2025 року, який містить дані про обставини ДТП, схемою місця ДТП від 23.12.2025 року та наслідків дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображено місце зіткнення, зафіксованою локалізацією пошкоджень транспортного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від 23.12.2025 року.

Згідно з ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп.

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності, зобов`язана сплатити штраф не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом пред`явлення документа про його сплату.

У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення примусово з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності стягується в подвійному розмірі штрафу , відповідно до положень ч.2 ст.308 КУпАП , який становитиме 1700 гривень.

Строк пред`явлення постанови для виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. В. Вовченко