Провадження № 33/824/548/2026 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Полянчука В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Полянчука В.Б. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 12 серпня 2025 року о 22 год. 00 хв. керувала автомобілем Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по Бориспільському шосе, КП503, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, огляд на місці зупинки пройшла, результат - 0.81 %, з результатом не погодилася, від проходження огляду у лікаря нарколога відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі захисник Полянчук В.Б. вказав на те, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що оскільки відеофайл під назвою «421232.mp4» не був долучений до матеріалів справи органом, на який було покладено в силу ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання таких доказів, то такі докази були отримані неналежним суб`єктом, а тому він отриманий з істотним порушенням права ОСОБА_1 на справедливий суд та права на захист. Вказав, що судом було покладено в основу рішення відеозапис, який суд зібрав з власної ініціативи, а тому постанова прийнята з порушенням принципу безсторонності суду. Також зазначив про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за порушення п.2.5 ПДР, при цьому, згідно матеріалів справи наявний чек Драгера згідно якого, ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 0,81% проміле. Звернув увагу на те, що даний чек не є належним доказом у справі, оскільки стосується іншого протоколу про адміністративне правопорушення. Також звернув увагу на те, що в матеріалах справи наявне направлення, згідно якого, ОСОБА_1 була доставлена в на огляд в заклад охорони здоров'я, пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 0,81% проміле, проте в матеріалах справи відсутній Висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» про перебування чи не перебування ОСОБА_1 в стані будь - якого сп`яніння. Вказав, що суть адміністративного правопорушення, яка викладена в протоколі не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції повинні були скласти відносно ОСОБА_1 протокол за порушення п.2.9а ПДР. Разом з тим, зазначив про те, що оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис з Бк 472253 неможливо відтворити, а витребуваний судом відеозапис є очевидно недопустимим доказом, то відсутність можливості відтворення відеозапису свідчить про порушення порядку фіксації процедури огляду, передбаченого ст.266 КУпАП та Інструкцією №1026, що позбавляє можливості перевірити достовірність обставин, зазначених в протоколі, а отже робить даний носій неналежним та недопустимим доказом. Вказав, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які б відповідали принципу «поза розумним сумнівом». За таких обставин, просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст.247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та її захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Полянчука В.Б.до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на неї стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на неї стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеофайл під назвою «421232.mp4» отриманий з порушенням права ОСОБА_1 на справедливий суд та права на захист і тому є недопустимим доказом, суд вважає безпідставними враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було долучено диск з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. В судовому засіданні в суді першої інстанції при спробі відтворити вказаний відеозапис було встановлено, що диск пошкоджений, а тому відтворення зафіксованого на диску відеозапису було неможливим, у зв`язку з чим судом було направлено запит до Управління патрульної поліції в м. Києві з метою отримання копії вказаного відеозапису, який в подальшому було досліджено судом. Таким чином, витребування судом першої інстанції копії відеозапису у зв`язку з неможливістю перегляду диску, який був долучений до матеріалів справи працівниками поліції у зв`язку з його пошкодженням, не вважається самостійним збиранням доказів судом, а є процесуальною дією з отримання копії вже існуючого доказу. З урахуванням викладеного доводи захисника про недопустимість вказаного відеозапису як доказу є необґрунтованими.

При цьому суд звертає увагу на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що наявний в матеріалах справи чек Драгера не стосується протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовуються поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні в Київському апеляційному суді, відповідно до яких ОСОБА_1 підтвердила ті обставини, що її було зупинено працівниками поліції, що вона погодилась пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та що результат цього огляду показав 0,81% проміле алкоголю в крові.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердила ту обставину, що з результатом огляду за допомогою приладу Драгер вона не була згодна, однак від огляду в закладі охорони здоров`я відмовилась, а тому працівниками поліції правомірно було складено протокол щодо ОСОБА_1 саме за порушення нею вимог п.2.5 ПДР, що узгоджується з вимогами п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008р. №1103 з наступними змінами. З урахуванням викладеного доводи захисника щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 також не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Доводів на спростування наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Порушень процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Полянчука В.Б. залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька