Номер провадження: 33/813/83/26
Головуючий у першій інстанції Коваленко В. М.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Глушко Ганни Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Глушко Ганни Миколаївни

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

ПостановоюПриморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000,0 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Глушко Ганна Миколаївна просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на винесення судом першої інстанції постанови з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, без належного, всебічного та повного дослідження всіх обставин справи, неправильним застосуванням норм ПДР України та недопустимістю частини доказів.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що електросамокат Bolt не є механічним транспортним засобом за п. 1.10 Прави дорожнього руху України, а тому положення ст. 130 КУпАП в даному випадку не застосовуються. При цьому, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стверджується про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння, з огляду на триразовий огляд (повторні тести), що суперечить п. 2, 7, 9 Інструкції № 1452/735, адже п. 7 розділу 2 містить уточнення щодо можливості повторного тесту лише для уточнення результаті, зауваживши, що чекання 1 години на прилад Драгер, на її думку, перевищує розумні терміни, що могло вплинути на результати огляду.

Також апеляційна скарга містить посилання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на здійснення працівниками поліції формального направлення до медичного закладу, без реального огляду, що порушує п. 7, 9 Інструкції № 1452/735, адже п. 7 даної інструкції визначено, що при сумнівах (розбіжностях результатів) або незгоді з тестом на місці, огляду проводиться в медичному закладі в присутності поліцейського, з фіксацією (акт в двох примірниках).Окрім того, захисником також стверджується щодо формальної обґрунтованості підстав зупинки та відео не містить фіксації моменту керування електросамокатом та повного роз`яснення прав, передбачених положеннями ст. 268 КУпАП.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.01.2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, ураховуючи положення ст. 294 КУпАП відмовлено в долученні додаткових пояснення, які за змістом є доповненням до апеляційної скарги.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Глушко Г.М. в судовому засіданні просила апеляційну скаргу задовольнити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що під час дослідження доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 134917 від 23.09.2024 року матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить довідка про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення, чек драгер, результат якого показав 0,57 % проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та відеозапис, напрацьований працівниками УПП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, з огляду на наведені доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 134917 вбачається, що 22.09.2024 року близько 23 год 15 хв ОСОБА_1 в м. Одесі по провулку Софіївському, 34 керував електросамокатом Bolt, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest, результат якого показав 0,57 % проміль, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно, згідно змісту положень ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона даного правопорушення полягає саме у здійсненні керування транспортним засобом в стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 здійснював керування електросамокатом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, зазначено, що при розгляді адміністративних справ вказаних категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху України.

За положеннями ст. 121 КУпАП, під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, а саме п. 1.10 транспортний засіб визначається як пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24 лютого 2023 року містить визначення поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Тобто, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:

- легкий персональний електричний транспортний засіб - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низько швидкісний легкий електричний транспортний засіб - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Окрім наведеного, також слід зазначити, що визначення електросамокату як транспортного засобів викладеній в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 127/5920/22, згідно якої, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

З огляду на вищевикладене в своїй сукупності, електросамокат, яким здійснював керування ОСОБА_1 є транспортним засобом, оскільки має електродвигун, за допомогою якого він приводиться у рух, а тому, зважаючи також на положення ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо визначення об`єктивної сторони даного правопорушення, доводи останнього в даній частині відхиляються апеляційним судом.

Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

За наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів (п. 1 розділ 2). Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Згідно положень п. 3, 4 розділу 2 вищезазначеному Порядку № 1103 та п. 6 розділу 2 Інструкції № 1452/735, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи подій, що відбувалися в день його складенню, а саме: 230737 та 471149, про долучення яких міститься відмітка в протоколі.

Апеляційна скарга захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності містить посилання на відсутність в матеріалах справи відеофіксації керування ОСОБА_1 вказаним в протоколі транспортним засобом. Натомість, наведені доводи апеляційної скарги спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, що міститься на диску 2 (а.с. 8) з відео фіксацією безпосередньо руху електросамокату, за кермом якого знадився ОСОБА_1 , та подальшу зупинку даного електросамокату. При цьому, з відео 471149 вбачаються подальше спілкування працівників поліції з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та відповідно повідомлення такій особі щодо причин його зупинки (23 год 10 хв). Наведені працівниками поліції причини зупинки електросамокату під час спілкування ОСОБА_1 не заперечувалися.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння, з огляду на триразовий огляд (повторні тести), що суперечить п. 2, 7, 9 Інструкції № 1452/735, слід зазначити наступне.

Пунктом 6 розділу 1 Інструкції № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Положеннями п. 7 даної Інструкції визначено підстави для проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Згідно ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З відео 471149 23 год 11 хв вбачається повідомлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності про наявність ознак алкогольного сп`яніння та працівником поліції пропонується пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер. Тобто, відповідно саме з моменту повідомлення особі щодо наявності в неї відповідних ознак, визначених п. 3, 4 розділу 1 Інструкції № 1452/735, розпочинається відлік зазначеного в положеннях ст. 266 КУпАП періоду для проходження огляду, а саме протягом двох годин.

00 год 08 хв відеозапису 471149 містить фіксацію моменту проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер та фіксація результатів огляду 0,57 проміле. При цьому, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомлялося працівниками поліції порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (23 год 40 хв) та з даного відео вбачається, що особа неодноразово намагалася пройти відповідний огляд та виключно у зв`язку із неможливістю такої особи забезпечити проходження даного огляду з першої спроби, була наявна відповідна повторність. Слід також зауважити, що працівник поліції звертався до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності із питанням щодо погодження із отриманими результати огляду, на що особа повідомила дослівно «з результатами, які показав Драгер згоден» (відео 471149, 00 год 15 хв). З наведеного вбачається, що працівниками поліції було дотримано встановлені положеннями ст. 266 КУпАП вимоги щодо забезпечення проведення огляду на стан сп`яніння в частині визначено проміжку часу протягом якого такий огляд повинен бути поведений, зважаючи на час виявлення відповідних ознак (23 год 11 хв), проходження огляду за допомогою Драгер (00 год 08 хв) та погодження особи з показниками даного технічного пристрою.

В складеному працівниками поліції та долученому до матеріалів справи направленні ОСОБА_1 на огляд міститься відмітка, що огляд проведено на місці та до медичного закладу особа не доставлялася. Таким чином, з огляду на вищевикладене в своїй сукупності, зважаючи на наявність відео фіксації погодження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з показниками Драгер, відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом.

Стосовно посилань захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо не віднесення електросамокату до категорії транспортних засобів, коли вказаний електросамокат знаходиться на тротуарі, та відповідно особи на ньому до категорії пішоходів, до якого не застосовуються вимоги щодо керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а також наявність відповідної судової практики у даній частині, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Визначення термінів «водій» та «пішохід» наведені в положеннях Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.10, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пішохід, згідно положень вказаного пункту, це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами та не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Враховуючи вищенаведені тлумачення таких термінів як «водій» та «пішохід», на які містяться посилення в апеляційній скарзі, зважаючи, що з наявних матеріалів справи вбачається факт здійснення ОСОБА_1 керування електросамокатом, котрий відноситься до категорії транспортних засобів, відповідні доводи апеляційної скарги в даній частині відхиляються апеляційним судом.

За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити щодо необґрунтованості доводів апеляційної скарги, оскільки зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Глушко Ганни Миколаївни залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова