ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/307/26
провадження № 3/753/713/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 07 січня 2026 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2025 року серії ЕПР № 549530, водій ОСОБА_1 24 грудня 2025 року, о 13 год. 18 хв., за адресою: м. Київ, вул. Бориспільське шосе, керуючи транспортним засобом «MAZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «MAZ», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, через що здійснив зіткнення з автомобілем «Honda», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався попереду по спеціальній смузі для руху військового та спецтранспорту. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1; 13.1 ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні 15 січня 2026 року ОСОБА_1 вину повністю заперечив та, обґрунтовуючи свою позицію зазначив, що водій автомобіля «Honda», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , порушив вимоги ПДР, в`їхавши у смугу для руху спеціального транспорту. ОСОБА_1 вказав, що він керуючи вантажним автомобілем із напівпричепом по смузі спецтранспорту, помітив, що перед ним різко зупинився автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який без попередження про здійснення маневру намагався перелаштуватися у лівішу смугу руху та зупинився перед дорожнім знаком, що передує блокпосту. На підставі всього викладеного вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив доводи ОСОБА_1 та зазначив, що він дійсно рухався у крайній правій смузі руху, оскільки будь-яких забороняючих дорожніх знаків для цього не було. При цьому вказав, що побачив дорожній знак уже тоді, коли помітив знак з обмеженням швидкості, у зв`язку з чим почав пригальмовувати та перелаштовуватися у лівішу смугу руху, під час чого у його автомобіль здійснив зіткнення вантажний автомобіль із напівпричепом під керуванням ОСОБА_1 .

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення водіїв, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Суду надано наступні матеріали: протокол про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2025 року серії ЕПР № 549530, складений стосовно ОСОБА_1 ; схема місця ДТП; письмові пояснення водіїв; фото із місця ДТП 24 грудня 2025 року.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року № 5-218кс15 у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у випадках, коли ДТП сталася за участі двох водіїв транспортних засобів особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року № 130/720/17 за нормативним визначенням об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складається з: порушення правил дорожнього руху; суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; причинного зв`язку між порушенням і наслідками.

Відсутність хоча б одного з елементів об`єктивної сторони виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й іншого водія учасника ДТП), що також може виключити відповідальність водія.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, пояснення та фото із місця події, суддя дійшла висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

Насамперед суд зазначає, що відповідно до Правил дорожнього руху України дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» належить до інформаційно-вказівних знаків та позначає смугу проїзної частини, призначену для руху транспортних засобів, що здійснюють перевезення пасажирів за встановленими маршрутами. Крім того, по такій смузі дозволяється рух мопедів, мотоциклів без бокового причепа, велосипедистів, а також таксі за умови, що вони рухаються у тому ж напрямку, що й основний потік транспортних засобів.

Дія дорожнього знака 5.11 поширюється виключно на смугу руху, над якою його встановлено, а у разі розміщення знака праворуч від проїзної частини на праву смугу руху. Зона дії зазначеного дорожнього знака починається з місця його встановлення та триває до найближчого перехрестя, якщо інше не визначено додатковими дорожніми знаками або розміткою.

Разом із тим, вимоги дорожнього знака 5.11 забороняють іншим водіям в`їзд на зазначену смугу, а також зупинку та стоянку на ній.

Водночас Правила дорожнього руху передбачають винятки з цієї заборони.

Так, у разі якщо смуга для руху маршрутних транспортних засобів відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки та розташована поруч із узбіччям або тротуаром, водіям дозволяється заїзд на таку смугу з метою посадки або висадки пасажирів, за умови нестворення перешкод руху маршрутного транспорту. Також така смуга може використовуватися для повороту праворуч, якщо це не суперечить вимогам дорожньої розмітки.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 керував військовим вантажним автомобілем із напівпричепом та рухався у крайній правій смузі руху, яка відповідно до встановлених дорожніх знаків на тій ділянці дороги була призначена для руху спеціального транспорту.

Таким чином, рух ОСОБА_1 у вказаній смузі відповідав вимогам Правил дорожнього руху України.

Разом із тим, ОСОБА_2 під час судового розгляду загалом не заперечував факт руху у зазначеній смузі, однак пояснював свої дії тим, що, на його переконання, він мав право рухатися нею безпосередньо до блокпоста, перед яким планував здійснити маневр повороту ліворуч.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи цивільним транспортним засобом, продовжував рух у смузі, призначеній для спеціального транспорту, безпосередньо до місця встановлення дорожнього знака, тобто фактично до самого блокпоста.

При цьому сам ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що бачив дорожній знак, який попереджав про смугу для руху спеціального транспорту, приблизно за 150 метрів до місця зіткнення, що говорить про його усвідомлення встановленого обмеження руху та забороненості руху цивільних транспортних засобів у зазначеній смузі.

Крім того, з пояснень обох учасників дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що перед здійсненням маневру перелаштування у лівішу смугу руху ОСОБА_2 не подав відповідного сигналу покажчиком повороту, чим не забезпечив належного інформування учасників дорожнього руху про свої наміри на маневр.

Відтак, з урахуванням того, що ОСОБА_1 керував вантажним транспортним засобом із напівпричепом, який має значну масу та гальмівний шлях, суддя вважає, що у водія ОСОБА_1 об`єктивно була відсутня можливість своєчасно зреагувати на раптову зміну напрямку руху автомобіля ОСОБА_2 .

За наведених умов твердження про недотримання ОСОБА_1 безпечної дистанції не знаходить свого підтвердження матеріалами справи та суперечить встановленим судом фактичним обставинам, оскільки зіткнення стало наслідком непередбачуваних дій водія ОСОБА_2 , а не порушення правил руху з боку ОСОБА_1 .

Відтак, в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з отриманих показань безпосередньо, встановлено, що дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтвердилися.

Підсумовуючи наведене, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, слід закрити.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 124, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ухвалила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО