КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/911/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2025 року, винесену під головуванням судді Жмудь В.О., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 498422 від 30 жовтня 2025 року складено з порушенням «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Судом першої інстанції не взято до уваги, що матеріали справи не містять документів про наявність чи відсутність у водія ОСОБА_2 ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. На схемі дорожньо-транспортної пригоди відсутні припарковані транспортні засоби, які займали першу смугу руху та зазначено про відсутність перешкод. Судом не з`ясовано фактичну швидкість руху, причини та наслідки відсутності гальмівного шляху транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , технічну можливість уникнення дорожньо-транспорної пригоди водієм ОСОБА_2 . Судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

На адресу Київського апеляційного суду від захисника Балабана А.О. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без їх участі. Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2025 року захисник Балабана А.О. просив залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 498422, 07 вересня 2025 року о 19 год 56 хв, в м. Києві по вул. Академіка Єфремова, 8, виїзд з вул. Осіння, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia A7», д.н.з. НОМЕР_2 , при виїзді з другорядної дороги на головну, не виконав вимогу д.з. 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 33 та п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Матеріали справи містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 498422;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07 вересня 2025 року;

- схему місця ДТП;

- письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, зокрема: схему місця ДТП та письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 16.11 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не з`ясовано фактичну швидкість руху транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , технічну можливість уникнення дорожньо-транспортної пригоди водієм ОСОБА_2 , апеляційний суд відхиляє, оскільки зазначене може бути встановлено лише за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи. В суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 клопотань про призначення такої експертиизи не заявлялось.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 498422 складено з порушенням розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, до апеляційної скарги ОСОБА_1 долучено копію посвідчення учасника бойових дій серії № НОМЕР_3 .

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У ст. 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Розгляд вказаної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не пов`язаний із захистом його порушених прав саме як учасника бойових дій.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 755/1457/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 901/311/19.

Відтак, судовий збір за ухвалення постанови Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2025 року підлягає сплаті на загальних підставах, передбачених Законом України «Про судовий збір».

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доказів відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не надано.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП немає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 19 січня 2026 року.

Суддя Є.В. Болотов