ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП, за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 750271 від 16.12.2025 зазначено, що 08.09.2025, о 18 год 07 хв, в м. Рівне за адресою вул. Мазепи, гр. ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків, а саме порушила вимоги ч. 1 ст. 150 Сімейного Кодексу України не виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод людей, як наслідок малолітня особа нанесла тілесні ушкодження для ОСОБА_3 .

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Василюк В.В. просила закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вказала, що потерпіла ОСОБА_3 перша нанесла удари для ОСОБА_2 , а його дії були як спосіб захисту.

Заслухавши пояснення захисника Василюк В.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно положень ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і необережності.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна рахуватися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у зв`язку з вказаною подією було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження, яке постановою дізнавача сектору дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Юліанною Павлюк від 23 жовтня 2026 року було закрито, у зв`язку з відсутністю в діях малолітньої особи складу кримінального правопорушення.

З вказаної постанови про закриття кримінального провадження від 23.10.2025 вбачається, що саме потерпіла - ОСОБА_3 першою нанесла удари для малолітнього ОСОБА_2 та почала його душити, а вже після цього, дії ОСОБА_2 були спрямовані лише на захист себе, умислу нанести тілесні ушкодження для потерпілої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на меті не мав. Намагання відштовхнути від себе ОСОБА_3 у відповідь в ситуації, що склалася, було єдиним можливим способом захисту для ОСОБА_2 , що підтверджується фактичними даними, отриманими під час здійснення досудового розслідування. Також зазначено, що у діях ОСОБА_2 не вбачається бажання настання суспільно небезпечних наслідків (умисного бажання нанести тілесні ушкодження для потерпілого.

Тобто, у зазначеній постанові встановлено, що малолітній ОСОБА_2 діяв без умислу на спричинення шкоди, в умовах свого захисту, оскільки першою зазнав фізичного впливу з боку дорослої особи ОСОБА_3 , а його дії були спрямовані виключно на захист від протиправного посягання.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 19 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, вчинена в стані необхідної оборони, тобто з метою захисту особи або прав та інтересів інших осіб від протиправного посягання.

Таким чином, встановлений у кримінальному провадженні факт необхідної оборони виключає можливість кваліфікації дій малолітнього ОСОБА_2 як протиправних у сфері адміністративного права, оскільки за своєю юридичною природою такі дії не утворюють складу адміністративного правопорушення.

Суд також виходить з того, що адміністративна відповідальність за ст. 184 КУпАП має похідний характер і настає лише за наявності встановленого факту протиправної поведінки дитини або доведеного системного ухилення батьків від виконання обов`язків щодо її виховання.

Втім, до протоколу не долучено жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про неналежну поведінку дитини, її систематичність; факти виховної занедбаності.

Натомість встановлено одиничний інцидент, що виник унаслідок протиправних дій з боку дорослої особи ОСОБА_3 , які спровокували вимушену реакцію малолітнього ОСОБА_2 з метою самозахисту.

Суд зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження від 23.10.2025 має преюдиційне значення для даної справи, оскільки містить встановлені фактичні обставини події, які не спростовані та не скасовані в установленому законом порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутня як подія адміністративного правопорушення, так і його склад, а отже відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 186 КУпАП.

Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст. 7, 254, 279 КпАП України суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КпАП України.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, докази, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП, у справі відсутні.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За відсутності доказів, які б вказували про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області Святослав РОГОЗІН