ПОСТАНОВА

іменем України

26 січня 2026 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, заміжньої, пенсіонерки за віком, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 3 ст. 156 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ВАД № 989279, складеним 19.12.2025 року поліцейським офіцером громади СВзГ ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Шрібаком Б.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, стверджується, що остання 12.12.2025 року близько 20:50 год. за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , здійснила продаж цигарок торгівельної марки COMPLIMENT RED у кількості трьох пачок, за ціною 80 грн. кожна, без марок акцизного збору, чим порушила вимоги ст. 11 Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Під час вжиття заходів забезпечення провадження, а саме під час особистого огляду та огляду речей ОСОБА_1 12.12.2025 року, у неї за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , виявлено та поліцейським офіцером громади СВзГ ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_2 вилучено десять пачки цигарок торгівельної марки COMPLIMENT RED та грошові кошти, отримані від реалізації трьох таких пачок, у загальній сумі 240 грн..

ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначене судове засідання не з`явилася, про поважні причини своєї неявки суддю не повідомляла, будь-яких заяв та/чи клопотань не подавала. Крім того, інформація про розгляд цієї справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП щоразу розміщувалася на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Сколівського районного суду Львівської області у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ.

Оскільки в силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 156 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, вважав за доцільне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи вдруге при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі особи, присутність якої не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у цій справі, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначеної особи.

При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно статей 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за торгівлю з рук пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Санкція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Своєю чергою, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України, визначає Закон України № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртних дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», котрий набрав чинності 27.07.2024 року (із наступними змінами та доповненнями).

Однак, направлені до суду матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам статей 251, 252 КУпАП, не містять достатніх та допустимих доказів здійснення ОСОБА_1 торгівлі з рук сигаретами у забороненому для цього місці, з огляду на таке.

Слід зазначити, що Закон України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» 01.01.2025 року втратив чинність крім ст. 8 цього Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію ст. 33 Закону України № 3817-ІХ від 18.06.2024 року , а положення цього Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням Закону України № 3817-ІХ від 18.06.2024 року.

То ж суддя висновує, що поліцейський офіцер громади СВзГ ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітан поліції Шрібак Б.В., складаючи відносно ОСОБА_3 вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, та вказуючи у ньому про порушення останньою вимог ст. 11 Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», не врахував, що такий 01.01.2025 року втратив чинність, й, починаючи з названої дати, положення ст. 11 діючого на сьогодні як і на дату вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення Закону України № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртних дистиляторів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», у новій її редакції, в цілому встановлює вимоги до матеріально-технічної бази малого виробництва пива.

Крім того, у фабулі (викладі) інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, поліцейський офіцер громади СВзГ ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітан поліції Шрібак Б.В. не зазначив, кому саме ОСОБА_1 було здійснено продаж з рук тютюнових виробів.

Однак, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 30 травня 2013 року у справі «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04) та від 20 вересня 2016 року у справі «Карєлін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08), щодо формулювання суті адміністративного правопорушення вказує на те, що суди не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а та, у свою чергу, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Окремо слід зазначити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Отож, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, є систематичний характер таких дій, а обов`язкова умова конфіскації предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, обумовлена об`єктивною стороною складу цього адміністративного правопорушення.

У той-же час, у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам статей 251, 252 КУпАП, відсутні також й достатні та допустимі докази про систематичну діяльність у вигляді торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами у забороненому для цього місці, що, відповідно, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Відтак суддя, при встановлених під час судового розгляду усіх обставинах даної справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03).

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року у справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, зокрема торгівля тютюновими виробами у забороненому для цього місці, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, так як можливість внесення до викладеного у ньому змісту виправлень, змін чи дописувань, зокрема й у фабулу правопорушення, чинним КУпАП не передбачено, а профільним підзаконними нормативними актами вчиняти відповідні дії після складення протоколу про адміністративне правопорушення та вручення його примірника особі, який притягається до адміністративної відповідальності, безпосередньо заборонено.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Одночасно, на виконання положень ч. 6 ст. 283 КУпАП, у постанові про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, слід вирішити також питання про вилучені речі і документи, зокрема у спосіб їх конфіскації.

Щодо такої конфіскації, то належить вказати, що відповідно до пункту 18 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2022 року за № 985 (із змінами та доповненнями), конфісковані тютюнові вироби підлягають знищенню, так як в силу відсутності на них маркування, вони є продукцією, котра згідно ст. 1 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» є неякісною та небезпечною.

Отож, конфіскацію вилучених та добровільно виданих сигарет торгівельної марки COMPLIMENT RED у загальній кількості десяти пачок, на котрих немає марок акцизного збору, належить здійснити в один із передбачених законом для цього способів, зокрема у спосіб їх знищення, оскільки такі відносяться до продукції, котра є неякісною та небезпечною.

Своєю чергою, вилучені у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 240 грн., також належить конфіскувати.

Окрім того, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 156, 245, 247, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Конфіскувати вилучені сигарети торгівельної марки COMPLIMENT RED у загальній кількості десяти пачок, на котрих немає марок акцизного збору, та виручку, одержану від продажу трьох пачок названих сигарет у загальній сумі 240 (двісті сорок) грн. 00 коп., котрі зберігаються у Відділенні поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Конфіскацію вилучених сигарет торгівельної марки COMPLIMENT RED у загальній кількості десяти пачок, на котрих немає марок акцизного збору, - здійснити у спосіб знищення зазначеної продукції.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН