Справа № 358/290/25 Провадження № 3/358/16/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257971, складеного інспектором ВП №2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом Підлужним О.М., вбачається, що водій ОСОБА_1 27 лютого 2025 року о 17 годині 45 хвилин в м. Богуслав по вул. Шевченка, 85А керував транспортним засобом марки OPEL SIGNUM д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, різкою зміною забарвлення шкіряного покриву обличчя, вираженим тремтінням пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на бодікамеру поліцейського, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 не визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому правопорушення, оскільки він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але йому повідомили, що технічний прилад Драгер не можливо застосувати при температурі нижче мінус п`ять градусів. Однак на той час на вулиці була плюсова температура, тому можливо було пройти тестування на вказаному приладі. Окрім того, в нього не було ознак алкогольного сп`яніння і тому в поліцейських не було підстав вимагати від нього пройти відповідний огляд.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ковальський В.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обгрунтування заявленого клопотання зазначив, що вважає, що працівники проводили документування адміністративного праворушення з порушенням вимог чинного законодавства. Так, відеозаписи, додані до протоколу, не містять інформації про рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , і її не може бути, оскільки автомобіль працівники поліції не зупиняли, а підійшли, як він стояв біля магазину, з вимкненим двигуном. При цьому, із відеозапису вбачається, що поліцейський одразу, без пояснення причини, вимагає перевірки документів, і вже згодом пояснює, що причиною ніби то зупинки було те, що автомобіль рухався із неввімкненим покажчиком лівого повороту. Крім того, працівники поліції діяли із порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно цієї інструкції, порядок вчинення дій співробітниками поліції досить чітко унормовано: спочатку пропозиція пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а потім у випадку незгоди з результатами чи відмови від проходження огляду на місці направлення водія до медичного закладу для проведення огляду. І лише після отримання відмови від проходження огляду у медичному закладі складається протокол про адміністративне правопорушення. Так, із відео запису видно, як працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою спеціального пристрою, на що останній погодився, однак його згода була проігнорована. Надалі ОСОБА_1 неодноразово висловив згоду пройти огляд на місці, проте працівники поліції склали направлення та протокол.

Також додав, що посилання працівників поліції на те, що температура повітря не дозволяла використовувати прилад Драгер не відповідає дійсності, так як того дня температура повітря була +5 градусів тепла, а відтак перешкод для його використання не було.

Допитані у судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що діяли чітко в межах своїх повноважень та відповідно до Інструкції, а огляд за допомогою спеціального приладу Драгер не проводили у зв`язку із тим, що при температурі -5 градусів його використання заборонено.

Заслухавши особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, захисника Ковальського В.В., свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного подіцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. При цьому у п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 вищевказаного Порядку).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно до п. 8 розділу ІІ вищевказаної Інструкції 2, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я відбувається лише після відмови водія від проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди із його результатами. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103).

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, надалі у закладі охорони здоров`я, оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, зафіксований відповідно до п. 8 Порядку, п. 6 розділу Х Інструкції 1. Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Натомість, посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 не було дотримано зазначених положень нормативних актів та протокол щодо останнього про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, складено за відсутності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

Під час судового розгляду справи встановлено, що у матеріалах справи наявне направлення водія на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану сп`яніння відповідно до вимог Додатку 1 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дане направлення містить інформацію про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, проте їх не видно з відеозаписів нагрудної камери поліцейського, що додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, як працівники поліції підходять до автомобіля, який стоїть біля магазину та одразу просять водія пред`явити документи на автомобіль та водійське посвідчення, без пояснення причини такої перевірки. Під час перевірки встановили, що на даний автомобіль відсутній поліс обов`язкового страхування. Згодом працівник поліції запитує водія чи вживав він алкогольні напої та пропонує пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер», на що водій погодився, проте працівники поліції пропонують проїхати у медичний заклад та пояснюють, що технічний прилад Драгер не можливо застосувати при температурі нижче мінус п`ять градусів. При цьому не інформують, яка дійсна температура повітря була на той час на вулиці, що могло перешкоджати пройти тестування на вказаному приладі.

Крім того, із дослідженого відеозапису неможливо пересвідчитись, яким чином працівник поліції виявив (встановив) наявність вказаних у направленні ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписах не зафіксовано обставини огляду останнього на предмет виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, працівники патрульної поліції не вчинили жодних дій, направлених на виявлення та дієву перевірку таких ознак як тремтіння пальців рук, що дає суду підстави вважати, що запах алкоголю з ротової порожнини був відсутній.

Таким чином, відеозапис за нагрудної камери поліцейського свідчить про факт відсутності підстав у поліцейського для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ознаки, визначені в Інструкції, були відсутні.

Також суд зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на медичний огляд, ознаки алкогольного сп`яніння відрізняються зокрема, у направленні відсутня така ознака як тремтіння пальців рук.

Тобто, на порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та вищевказаної Інструкції, поліцейським було безпідставно поставлено вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я.

Також у справі відсутні докази керування транспортним засобом та порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» могло бути підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскільки наявний і досліджений у судовому засіданні відеозапис містить дані лише про те, що автомобіль, біля якого перебував ОСОБА_4 , не рухався, а стояв біля магазину, жодних причин, з яких працівники поліції почали перевіряти документи, ними названо не було.

Так, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом, а керування передбачає рух транспортного засобу, що узгоджується із усталеною судовою практикою Верховного Суду, який неодноразово зазначав, що сам факт перебування особи у автомобілі або біля нього без доказів руху не свідчить про керування.

Крім того, порядок виявлення ознак алкогольного сп`яніння та направлення особи на медичний огляд чітко регламентований ст. 266 КУпАП та Інструкцією. З матеріалів справи вбачається, що особа погодилася пройти огляд на місці зупинки, однак поліцейські без належного обгрунтування ініціювали поїздку до медичного закладу, після чого відмову особи від такого огляду було безпідставно розцінено як відмову у розумінні ст. 130 КУпАП. При цьому належні та допустимі докази дотримання встановленої процедури огляду та направлення до медичного закладу у справі відсутні.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП протокол складається при вчиненні адміністративного правопорушення. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Вказаний факт підтверджується відеозаписом, що міститься у матеріалах справи.

Вимоги практики ЄСПЛ вказують на те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог розділу ІІ Інструкції, яка передбачає, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Таким чином, на порушення вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, Інструкції 1, Інструкції 2 поліцейським не дотримано процедуру та порядок документування факту перебування водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та факту його відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не доведено факт керування транспортним засобом саме цією особою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч.1 ст.130, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов