Провадження № 3/127/8393/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області від 30.01.2004, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.12.2025 о 08:35 год. за адресою: м. Вінниця на вул. Казимира Малевича, 69, відмовився виконати вимоги ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та попрямувати до Вінницького РУП для встановлення особи, своїми діями здійснив злісну непокору законним розпорядженням та вимогам поліцейського.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про отримання СМС повістки - повідомлення наявною в матеріалах справи.

Крім того, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням на офіційному веб-сайті суду.

Суд звертає увагу, що з метою підвищення використання інструментів електронного судочинства у відправленні правосуддя Рада суддів України визначила виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання.

Відтак, ОСОБА_1 було відомо, що за вказаним ним під час складання протоколу телефонним номером, судом буде здійснюватися його виклик для розгляду справи про адміністративне правопорушення, але своїми фактичними діями він ігнорує явку в судові засідання, що вказує на небажання брати участь в розгляді справ. За таких обставин, дії ОСОБА_1 призводять до затягування судового розгляду та впливають на розумні строки розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також позицію Верховного Суду, де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням того, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Частиною 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Відповідно до ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669367 від 20.12.2025 слідує, що ОСОБА_1 20.12.2025 о 08:35 год. за адресою: м. Вінниця на вул. Казимира Малевича, 69, відмовився виконати вимоги ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та попрямувати до Вінницького РУП для встановлення особи, своїми діями здійснив злісну непокору законним розпорядженням та вимогам поліцейського. Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 (справа № 824/1164/18-а) виснував, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно з абзацом 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Отже, протоколом серії ВАД № 669367 від 20.12.2025 підтверджується наявність події адміністративного правопорушення та вказаний протокол був складений у чіткій відповідності до вимог КУпАП. З рапорту працівника поліції Гноця Д. від 20.12.2025 слідує, що перебуваючи на патрулюванні спільно з представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 06:00 год. до 18:00 год. 20.12.2025 згідно наказу начальника Вінницького РУП ГУН у Вінницькій області № 596 від 28.07.2025 «Про проведення профілактичних заходів на території Вінницької міської територіальної громади» перебував в автопатрулі «по перевірці осіб котрі порушила законодавство про мобілізацію» за адресою АДРЕСА_2 . Близько 08:35 год., було помічено чоловіка котрий суттєво нервував та уникав спілкування з поліцією. Підійшовши до невідомого чоловіка, представившись йому, та повідомивши, що згідно п. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, також згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», проводиться безперервна відео фіксація розмови, розпочав спілкування з останнім. Під час розмови особа чоловічої статті відмовлялася виконувати законну вимогу, а саме пред`явити документи. В подальшому особі було повідомлено, що у його діях присутні ознаки злісної непокори, а саме навмисна, зухвала відмова від виконання законної вимоги поліцейського, члена громадського формування або військовослужбовця, який бере участь в охороні порядку. Особу було встановлено згідно бази ІКС ІНП України, ним виявився ОСОБА_1 , було зачитано його права та обов`язки, а саме ст. ст. 55, 56, 57, 59, 63 Конституції України, та диспозицію ст. 268 КУпАП та 20.12.2025 о 08:40 год. було повідомлено про адміністративне затримання на підставі ст. 260 КУпАП для подальшого складання ст. ст. 185, 210 КУпАП, а також про можливість отримати безоплатну правничу допомогу, однак останній відмовився від цієї пропозиції, оскільки користується послугами власного захисника. Одночасно з цим, про затримання ОСОБА_1 було повідомлено його матір ОСОБА_2 . Після цього, було неодноразово вказано ОСОБА_1 про законну вимогу щодо необхідності проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою складання адміністративних матеріалів, однак, останній продовжував відмовлятись виконувати законну вимогу. Після цього, ОСОБА_1 було повідомлено про можливість застосування відносно нього заходів примусу передбачених ст. 42, 44, 45 закону України "Про Національну поліцію". Однак, ОСОБА_1 продовжував вчиняти злісну непокору працівникам поліції, у зв`язку з чим, відносно нього було застосовано заходи примусу, а саме прийоми рукопашного бою та після чого на його руки було одягнуто кайданки та поміщено до службового автомобіля, на якому його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для складання адміністративних матеріалів.

За вказаною адресою відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП та ст. 185 КУпАП. О 10:00 год. ОСОБА_1 було звільнено від адміністративного затримання у зв`язку з складанням адміністративних матеріалів. Після цього, ОСОБА_1 попрямував на військово лікарську комісію.

Від початку спілкування з ОСОБА_1 до моменту його передачі працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 всі дії було зафіксовано на нагрудну бодікамеру. В протоколі затримання ОСОБА_1 зазначив, що не має претензій до працівників поліції. З громадянином ОСОБА_1 спілкувалися ввічливо та тактовно згідно наказу МВС № 1179, жодних протиправних дій відносно ОСОБА_1 не вчинялось, діяли в межах чинного законодавства.

В матеріалах справи також наявний протокол про адміністративне затримання серії АА № 112539 від 20.12.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , для складання адміністративних матеріалів.

Встановлено, що стосовно ОСОБА_1 винесено протокол про адміністративне правопорушення № 7859 від 20.12.2025.

Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Верховного Суду від 26.06.1992 злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок, а тому ОСОБА_1 зобов`язаний був пред`явити працівникам поліції військово облікові документи та документ, що посвідчує особу, виконавши їх законну вимогу та вимоги Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому суд приходить до переконання, що з метою попередження вчинення останнім правопорушень у майбутньому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 40-1, 185, 283, 284, 307, 308 КУпАП, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці.

Суддя: