Провадження № 3/369/2752/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.01.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Патієвич А.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від БПП в с. Чайки УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.12.2025 серії ЕПР1

№ 530263, 21.11.2025, о 23 год. 56 хв, в с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 35, водій

ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 196 від 22.11.2025 з Ірпінської центральної міської лікарні, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 21.11.2025 перед тим, як сісти за кермо, оскільки випив незначну кількість алкоголю, за допомогою власного приладу Драгер перевірився та результат показав допустиму норму, після чого сів за кермо. У подальшому його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, однак результат на приладі Драгер склав 0,25 % проміле, з чим він не погодився та вони поїхали до медичного закладу. У медичному закладі лікар також провів перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, де результат склав 0,21 % проміле, він знову не погодився та коли третій раз пройшов тестування, результат склав допустиму норму 0,17 % проміле, однак працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення та у висновку лікаря зазначили 0,25 % проміле.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладі та засобів фото- і відео спостереження та іншими доказами.

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи було долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 530263 від 03.12.2025, рапорти працівників поліції, протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 196 від 22.11.2025, згідно якого у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння з результатом 0,25% проміле, диск з відеозаписом.

У судовому засіданні було досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксовано зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , якому працівники поліції повідомляють про ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій погоджується. Під час проведення огляду на приладі Драгер результат склав 0,25 % проміле, на що водій ОСОБА_1 не погодився та він разом із працівниками поліції прибувають до медичного закладу, де лікар проводить медичний огляд ОСОБА_1 на приладі Драгер, де результат показав 0,21 % проміле. Після цього, через деякий час після спілкування із лікарем, останній ще раз проводить огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер, де результат складає 0,17 % проміле та в подальшому зафіксовано процес складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Слід зауважити, що протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 22.11.2025 не містить дати останнього калібрування алкотестера «Алкофол 205», а останній результат дослідження складає 0,17%, що виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки допустимою є норма 0,20% проміле.

Вказані обставини викликають сумніви у законності проведеної процедури огляду на стан сп`яніння, належності та допустимості наявних у справі доказів, а як наслідок у достовірності даних, вказаних у висновку щодо результатів медичного огляду № 196 від 22.11.2025 року та протоколі серії ЕПР1 № 530263, в зв`язку з чим, суд не може визнати їх належними та допустимими доказами.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9,130, 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Андрій ПАТІЄВИЧ