П О С Т А Н О В А

іменем України

14 січня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі судді Сітало А.К.,

розглянувши адміністративний матеріал по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

03.11.2025 о 01-28 год. ОСОБА_1 рухаючись по вул. Миру біля будинку № 57 в м. Харкові, керував автомобілем LEXUS ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», що підтверджується висновком лікаря нарколога № 2571, складеним 03.11.2025.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився.Під час зупинки транспортного засобу та пропозиції працівника поліції на проходження огляду на стан сп`яніння велась відеофіксація на боді-камери працівників поліції № 474431, 470749, 471589.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.9-А Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідальність за вказане порушення передбачена за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 03.11.2025 о 01-28 год. рухаючись по вул. Миру біля будинку № 57 в м. Харкові, керував автомобілем LEXUS ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами відповідним рішенням суду, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідальність за вказане правопорушення, передбачена за ст. 126 КУпАП.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП оскільки вчинені останнім повторно протягом року, після притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. п. 2.1 (а) та 2.9-А Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 14.01.2026 вказані адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер справи № 644/10695/25.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення. Суд звертає увагу на те, що вказана в протоколі адреса: АДРЕСА_1 , повідомлена самою особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, при складанні протоколу. Жодних заперечень щодо вказаного в протоколі місця проживання ОСОБА_1 не зазначалось.

Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. ОСОБА_1 не зазначено жодних обставин з посиланням на докази, які б давали достатні підстави вважати, що протоколи за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП у відношенні нього складені неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 126, ст. 130 цього Кодексу присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

З метою дотримання строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КУпАП за наявними матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час керування транспортним засобом водій, як учасник дорожнього руху, повинен виконувати вимоги ПДР України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 підлягав огляду у загальному порядку, визначеному ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не зазначено жодних обставин з посиланням на докази, які б давали достатні підстави вважати, що протокол за ч.3 ст. 130 КУпАП складено неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Метою відповідного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння врегульований розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З викладених вище вимог Інструкції вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан сп`яніння, або перебування водія під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані обставини, вочевидь обумовлювали вимогу працівника поліції, який їх виявив, запропонувати водію ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а після того як ОСОБА_1 відмовився, в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З викладеного вище вбачається, що огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків проводиться лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Судом встановлено, що під час подій, які відображені в протоколі, працівниками поліції здійснювалась відеофіксація вказаних в протоколі подій на боді-камери працівників поліції. Вказані відеозаписи долучені до матеріалів справи та досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не спростовував факт керування автомобілем LEXUS ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 . Жодних претензій до працівників поліції щодо процедури огляду на стан сп`яніння та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не висловлював.

Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано достовірних та беззаперечних доказів, які б давали достатні підстави вважати, що протокол у відношенні нього за порушення вимог п. 2.9-А Правил дорожнього руху України складено неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною третьою статті 130 КУпАП передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 по справі № 646/180/25, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2025 по справі № 643/3490/25, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За вказаних вище обставин, письмові докази та інші докази, суд визнає належними у даній справі, оскільки вони доводять поза розумним сумнівом винуватість водія ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні будь-які обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною другою ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Диспозиція частини п`ятої ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 3748977 від 29.12.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 повторно протягом року порушено вимоги п. 2.1 (А) Правил дорожнього руху України, а тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду, відповідно до ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вказаний висновок суду ґрунтується на даних, які відображені в наступних документах, а саме:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 501829 від 03.11.2025 складеному за ч. 3 ст. 130 КУпАП;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 501832 від 03.112025 складеному за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- висновком лікаря нарколога КНП ХОР «ОКНЛ» № 2571 складеного 03.11.2025 відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

-рапорті поліцейського УПП в Харківській області ДПП від 03.11.2025;

-постанові серії ЕНА № 3748977 від 29.12.2024, якоюОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП;

-постанові Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 по справі № 646/180/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки;

-постанові Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2025 по справі № 643/3490/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

-відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції від 03.11.2025, які досліджені в судовому засіданні, при перегляді яких обставини викладені в протоколах знайшли своє підтвердження.

Досліджені судом письмові докази та відеозаписи, які долучені до протоколу, суд визнає належними та достатніми у даній справі, які поза розумним сумнівом доводять винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Санкція частини п`ятої ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція частини 3 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

З довідки, яку долучено до протоколу вбачається, що транспортний засібLEXUS ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості вирішити питання про конфіскацію транспортного засобу чи його оплатне вилучення, оскільки транспортний засіб не перебуває у приватній власності порушника.

Таким чином, при визначенні виду та міри стягнення, суд враховує факт та характер скоєного правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу правопорушника, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що для запобігання вчинення нових правопорушень, відповідно до ст. 23 КУпАП, вважає необхідним накласти адміністративні стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, в розмірі визначеному станом на час вчинення адміністративного правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу та без оплатного вилучення транспортного засобу, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 665,60 грн.

Доказів які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 має пільги до сплати судового збору до матеріалів справи не додано.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч.3 ст. 130, ст. ст. 276, 279, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню:

- за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років;

- за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

На підставі ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за більш тяжке правопорушення та призначити остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн., який підлягає стягненню в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без оплатного вилучення та без конфіскації транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

(отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947;банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998;рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 19.01.2026.

Суддя: А. К. Сітало