Справа № 194/73/26
Номер провадження 3/194/89/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 09.01.2026 року 23-20 год. в м. Тернівка вул. Харківська буд. 13, керував транспортним засобом Nissan Kicks д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відео фіксацію на бодікамеру 797139, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, вважає, що 09.01.2026 року не порушував правила дорожнього руху, та підстав для його зупинки у працівників поліції не було. Зазначає, що він здійснював рух на своєму автомобілі в комендантську годину, однак він їхав з роботи додому. Вважає, що працівник поліції переслідує його постійно. Після перевірки його документів працівник поліції зазначив, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначає, що він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, а лише відмовився від проходження такого огляду за допомогою драгеру, однак працівник поліції не пропонував пройти йому огляд у лікарні. Також, зазначає, що працівник поліції не роз`яснив йому свої права, чим порушив його право на захист.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП, перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

На підставі пункту 4 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що він не відмовлявся пройти огляд на алкогольного сп`яніння в лікарні, однак працівник поліції цього йому не пропонував суд зазначає наступне.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису на бодікамеру 797139, вбачається, що під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який перебував на водійському місці автомобіля Nissan Kicks д.н.з. НОМЕР_1 , працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за наявності ознак такого сп`яніння (запах алкоголю, млява мова). Втім, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Протягом всього часу розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 перебивав їх, та проявляв своє зневажливе ставлення. Зазначив, що в України не має ні військового стану ні комендантської години, а тому підстав для зупинки його транспортного засобу працівниками поліції не було. В цілому, поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці. Працівниками поліції було роз`яснено про наслідки відмови від проходження та відповідне складання протоколу, а також, що він відстороняється від керування транспортним засобом, однак останній зачинив автомобіль та покинув місце події.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , під відеофіксацію відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, будь-яких зауважень в акті не зазначено.

Згідно направлення ОСОБА_1 , останньому 09.01.2026 року виписано для огляду в КНП «ПЛІЛ» м. Павлоград з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який відмовився від проходження огляду.

Суд наголошує, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

З дослідженого відеозапису суд вбачає, що ОСОБА_1 своїми діями цілеспрямовано ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відмовився від запропонованого огляду, а його поведінка свідчила про чіткий намір ухилитись від його проходження.

Відтак, поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відеозаписі, вказує, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював активні, свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження такого огляду у повному обсязі у тому числі і в лікарні, та, як наслідок, уникнути відповідальності.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що його переслідує працівник поліції суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що як вбачається з дослідженої відеофіксації на бодікамеру 797139, останній відносно працівників поліції вів себе зневажливо, зазначив, що в України не має ні військового стану ні комендантської години. Однак, інших доказів, щодо переслідування працівниками поліції ОСОБА_1 суду не надано.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було роз`яснено прав, а тому порушено його право на захист.

Суд зазначає, що як вбачається з дослідженої відеофіксації на бодікамеру 797139, останній після того як працівник поліції повідомив йому, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а також працівниками поліції було роз`яснено про наслідки відмови від проходження та відповідне складання протоколу, ОСОБА_1 зачинив автомобіль та покинув місце події. Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та складання певних документів відбулось за його відсутності, так як останній свідомо ухилився бути присутнім при цих діях працівників поліції, і у тому числі роз`ясненні йому прав та права на захист. Будь-яких клопотань про те, що він має намір скористатися допомогою адвоката останній не заявляв.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що останній не порушував правила дорожнього руху, та підстав для його зупинки у працівників поліції не було суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що подія відбувалася в період комендантської години, та відповідно суд наголошує, що при введенні воєнного стану, застосовуються такі заходи правового режиму воєнного стану як комендантська година. Комендантська година (заборонений час) - це заборона військовою адміністрацією в певний час доби і на певний час перебувати на вулицях та в громадських місцях мешканцям населеного пункту, де встановлено Президентом України воєнний стан.

Контроль дотримання комендантської години мешканцями населеного пункту покладається військовим комендантом на спеціально виділені для цієї мети комендантські патрулі, до складу яких входять поліцейські Національної поліції України та військовослужбовці ЗС України та можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії України та державної прикордонної служби України.

У разі порушення комендантської години, комендантський патруль та правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби, проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу.

Таким чином, працівники поліції, діючи в межах повноважень та у спосіб у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правомірно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 .

Невизнання вини ОСОБА_1 та його твердження з приводу цього, суд розцінює, як лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої за вчинене ним адміністративного правопорушення, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, які не суперечать один одному та обставинам, які були встановлені.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562995 від 09.01.2026 року; рапортом працівника поліції; актом огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд; відео фіксацією технічних засобів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

З урахуванням характеру правопорушення, яке є грубим порушенням вимог ПДР України, особи притягаємого, нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування спеціальним правом, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34 000 грн.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін