Справа № 331/4145/25
Провадження № 3-в/331/4/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Клименко Л.В., за участі ОСОБА_1 , представника військової частини НОМЕР_1 НГУ Штемплюка Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, заяву представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Штемплюка Є.О. про заміну ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту іншим видом адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту іншим видом адміністративного стягненням.

В обґрунтування заяви зазначено, що військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України 24.12.2025 року отримано лист Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо виконання постанови Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 29.09.2025 року в справі № 331/4145/25, провадження № 3/331/1599/2025 у відношенні старшого стрільця 1 відділення 1 патрульного взводу 2 патрульної роти 3 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 в частині адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту терміном 10 діб за фактом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На даний час ОСОБА_1 виконує службові та бойові завдання в умовах дії воєнного стану, у зв`язку з чим виконання адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту є неможливим.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_1 проходить військову службу, представником військової частини НОМЕР_1 порушується питання про заміну останньому адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, призначеного постановою суду від 29.09.2025 року іншим видом адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Представник військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 в судовому засідання вказану заяву підтримав за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просив її задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Розглянувши вказану заяву та надані матеріали справи, вислухавши доводи представника військової частини, позицію ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Постановою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 29.09.20256 року відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративного стягнення у вигляді 10 (десяти) діб адміністративного арешту за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили 10.10.2025 року та звернута до виконання.

24.12.2025 року військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України отримано лист Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо виконання постанови Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 29.09.2025 року у відношенні ОСОБА_1 в частині адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту терміном 10 діб за фактом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В ході виконання постанови суду було встановлено, що виконати зазначене судове рішення в частинні відбуття ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді арешту неможливо внаслідок того, що останній з проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Згідно довідки начальника відділення кадрової роботи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за вих. № 3891 від 24.12.2025 року, молодший сержант ОСОБА_1 , старший стрілець 1-го відділення 1-го патрульного взводу 2-ї патрульної роти 3-го патрульного батальйону, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 05.01.2019 року по теперішній час.

Разом з тим, чинна редакція Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить положень щодо можливої заміни невідбутої частини адміністративного арешту штрафом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основною засадою судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Як визначено ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ч. 3 ст. 13 Закону, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Вказані норми знайшли своє відображення в положеннях ст. 298 КУпАП, відповідно до якої постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 вказаного Закону, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, а тому у відповідності до вимог ст. 15 КУпАП, до нього не може бути застосовано адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, призначене постановою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 29 вересня 2025 року.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає можливість накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При цьому, судом враховано, що невиконання особою постанови суду тягне за собою настання кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає можливість застосування штрафу, а також факт проходження ОСОБА_1 військової служби, з метою забезпечення прав та свобод особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, недопущення штучно створених умов для погіршення правового становища такої особи, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про заміну ОСОБА_1 адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням, а саме штрафом.

Керуючись ст. 15, 245, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про заміну ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 10 (десяти) діб адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням задовольнити.

Замінити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 10 (десяти) діб адміністративного арешту, призначене постановою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 29 вересня 2025 року штрафом, визначеним санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень (Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: UA0008001; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998.)

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко