Провадження № 3/686/335/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Марцинкевич С.А., з участю секретаря Созанської Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Комаси О.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №441971 від 03.09.2025 року ОСОБА_1 інкримінується те, що він, 03 вересня 2025 року о 00 год. 34 хв., в м. Хмельницький по вул. Шухевича, 6, керував електричним транспортним засобом, а саме двоколісним електросамокатом «Ninebot G30 Max», потужністю до 3 кВт, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що дійсно у вказаний час та місці керував самокатом та відмовився від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, оскільки не знав що відповідальність за відмову від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння така як і за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Комаси А.О., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного порушення правил дорожнього руху повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: його поясненнями в суді, даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зафіксований факт керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, його відмова від проходження відповідно до встановленого порядку (ст. 266 КУпАП, «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735) огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на проходження огляду в медичному закладі згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; даними відеозаписів, на якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, на підтвердження кваліфікації правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП органом поліції до матеріалів справи долучено копію постанови у справі №686/23255/24 від 03.09.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, подія від 19.08.2024 року.

Проте подія, за якою ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за даним протоколом серії ЕПР1 №441971 сталася 03.09.2025 року, тобто після спливу річного строку для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому його дії повинні кваліфікуватись за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вчинено повторно протягом року.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Згідно Постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея, тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. Коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена і такі його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавством розмежовані поняття «механічні транспортні засоби» та «транспортні засоби», і різниця між ними лише в наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна.

Згідно пункту 1.10 ПДР механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018.

Пункт 2.13 ПДР передбачає, що транспортні засоби належать, зокрема, до категорії А1 це мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з п. 3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія», затвердженогопостановою КМУ від 08.05.1993 № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, «А1» - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун із робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів чи електродвигун потужністю до 4 кВт.

Наведене свідчить про те, що такі транспортні засоби як скутери з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт належать до категорії «А1», оскільки вони є механічними транспортними засобами у розумінні п. 1.10 ПДР. На ці транспортні засоби право на керування передбачає наявність дозвільних документів.

Таким чином, не може вважатися водієм в розумінні ПДР особа, що керує транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт, так як у такої особи відсутній обов`язок в отриманні посвідчення водія відповідної категорії. При цьому, транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 3 кВт не підпадає під жодну з категорій, що визначена у п 2.13 ПДР, та не може вважатися транспортним засобом, що віднесений до категорії А1.

Тобто, якщо електроскутер має потужність менше 3 кВт, він не належить до категорії «механічний» і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія і реєстраційний документ, та відповідно керування ним не надає особі статусу водія з усіма наслідками такого.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував електросамокатом "Ninebot G30 MAX", який згідно з інформацією, що доступна в мережі Інтернет, є транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт (протилежного матеріали справи не містять). Наявність посвідчення водія для керування таким транспортним засобом не вимагається і чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, ОСОБА_1 , керуючи вищезазначеним електросамокатом, у розумінні вищенаведених норм чинного законодавства водієм не являвся, а тому і адміністративне стягнення на нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід накласти не як на водія, а як на іншу особу у виді штрафу.

З урахуванням особи порушника, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 2.5 Правил дорожнього руху.

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Реквізити для сплати штрафу в добровільному порядку: Призначення платежу: 21081300; Отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37971775; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0022001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; в призначенні платежу зазначити серію і номер протоколу: ЕПР1 №441971.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати судового збору в добровільному порядку: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Пункт ставок судового збору: 5.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.

Після набрання постановою законної сили:

-стягувач штрафу Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП (м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2);

-стягувач судового збору Державна судова адміністрація України (м. Київ, вул. Липська, 18/5);

-боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Суддя: