Справа №356/567/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шияновська Т. В.
Номер провадження 33/816/106/26 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Луніки Т.Я. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 05 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 24.10.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років за те, що 07.08.2024 близько 21.15 год на трасі автодороги Київ-Харків 77 км, керував транспортним засобом AUDI Q3 державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування, постановою від 31.08.2022 № 69745852 та позбавлений права керування постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2024. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Луніка Т.Я. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2024 та закрити провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначав про те, що в протоколі не вказано перелік документів, які були долучені та направлені до суду на підтвердження вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, долучені копії документів були завірені іншою особою, ніж тією, котра складала протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тобто, дана норма лише визначає, що водій повинен мати при собі посвідчення водія та не забороняє керувати транспортним засобом.

Також, жодного посилання на відсутність посвідчення водія в диспозиціях ч. 2-5 ст. 126 КУпАП, не міститься.

Про існування постанови державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 10.02.2023, ОСОБА_1 не знав. Хоча, державним виконавцем постановою від 01.10.2024 було скасовано тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортним засобом.

Також, додатково захисник звертав увагу, що постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2024, якою ОСОБА_1 був позбавлений права керування, на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови, не набрала законної сили, тому в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака що він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування.

Таким чином, оскаржувана постанова судді вимогам законодавства не відповідає, прийнята без урахуванням всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході розгляду справи докази є недостатніми для визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи її учасники повідомлялись як шляхом надсилання їм поштових відправлень так і шляхом виклику ОСОБА_1 через офіційний сайт Сумського апеляційного суду.

02.01.2026 до Сумського апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив та клопотання про відкладення судвого засідання на іншу дату не заявив.

Натомість, 02.01.2026 захисник Луніка Т.Я., який і подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляціного суду з клопотанням, про розгляд справи у його відсутність. Вимоги скарги підтримував та просив задовольнити.

За таких обставин, з метою дотимання розумних строків апеляційного розгляду справи, розгляд скарги захисника Луніки Т.А., апеляційний суд вважає за можливе провести у відсутність учасників справи.

Тому, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги захисника, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні за результатами їх дослідження та оцінки висновки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно вимог пункту 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За наслідками судового розгляду судом першої інстанції правильно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №109070 від 07.08.2024 з якого слідує, що ОСОБА_1 07.08.2024 близько 21.15 год на трасі автодороги Київ-Харків 77 км, керував транспортним засобом «АІЛХ 03», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування, постановою від 31.08.2022 № 69745852 та позбавлений права керування постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2024. Своїми діяти ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- копією постанови старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Толок Н.А. від 10.02.2023 у виконавчому провадженні №69745852, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно рішення №2-922/08 виданого 06.11.2008;

- копією постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2024 у справі №592/11948/24 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці;

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення;

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

- довідкою про належність транспортного засобу AUDI Q3 днз НОМЕР_1 на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, здійснених згідно зі ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 т/з автомобілем AUDI Q3 д.н.з. НОМЕР_1 за викладених в протоколі про адміністративне правопорушень часі та місці, з`ясування обставин правопорушення та складення працівниками патрульної поліції адмінматеріалів.

Отже, враховуючи відомості вищезазначених письмових доказів та відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом, як особа, стосовно якої встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом. Такий висновок суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим і мотивованим.

В апеляційній скарзі захисник наголошував, що:

- в протоколі не вказано перелік документів, які були долучені та направлені до суду на підтвердження вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, до чого апеляційний суд відноситься критично, оскільки ст. 256 КУпАП таких вимог до змісту протоколу не встановлює;

- долучені копії документів були завірені іншою особою, ніж тою, котра складала протокол про адміністративне правопорушення, що визнати порушенням апеляційний суд також не може з тих підстав, що по-перше сторона захисту не обгрунтовує як це впливає на допустимість і належність цих доказів та яким чином ставить їх достовірність під сумнів, а по-друге захисником не вказано обгрунтувань того, що саме на особу, яка складає протокол покладено обов`язок завіряти документи додані до нього, оскільки докумнт завіряє той, хто його безпосередньо видав;

- положення п. 2.1 а ПДР України визначають, що водій повинен мати при собі посвідчення водія та, на думку захисника, не забороняють водієві керувати транспортним засобом, що апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки відповідальність настає саме за керування транспортним засобом без такого посвідчення;

- про існування постанови державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 10.02.2023, ОСОБА_1 не знав, хоча, державним виконавцем постановою від 01.10.2024 було скасовано тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортним засобом, що апеляційний суд також не вважає підставою для виключення з дій ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З матеріалів справи слідує, що в суді першої інстанції вказані доводи вже виступали предметом оцінки яку апеляційний суд вважає правильною. Зокрема, судом обгрунтовано вказано про те, що винесення старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу ДВС Толок Н.А. 01.10.2024 постанови про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, встановленого постановою від 10.02.2023, жодним чином не спростовує наявність в діях останнього складу інкримінованого правопорушення, оскільки станом на 07.08.2024 вказане обмеження у праві керування ОСОБА_1 було чинним, і останньому було достеменно відомо про встановлення в тому числі і цього обмеження за наявності заборгованості зі сплати аліментів.

За таких обставин, стороною захисту не надано доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, не містять їх і матеріали справи.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів захисника про те, що постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2024, якою ОСОБА_1 був позбавлений права керування, на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови, не набрала законної сили, тому в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака що він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, то апеляційний суд перевіривши такі доводи вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, в судовому засіданні 24 жовтня 2024 року, судом першої інстанції розглядався адміністративний протокол за такою фабулою : 07.08.2024 близько 21.15 год на трасі автодороги Київ-Харків 77 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «АУДІ Q3», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим в праві керування, постановою від 31.08.2022 № 69745852 та позбавлений права керування постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2024. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а ПДР України.

ОСОБА_1 брав участь в судовому засіданні і жодних доказів на підтвердження того постанова судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2024 не вступила в законну силу не надавав. Більше того, апеляційний суд звертає увагу, що цю постанову ОСОБА_1 оскаржив лише в листопаді 2024 року, тому суд першої інстанції, цілком обгрунтовано, при ухваленні постанови від 24 жовтня 2024 року, послався на неї.

Крім того, при апеляційному перегляді постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.07.2024 вже вступила в законну силу, оскільки апеляційним судом залишена без змін, тому і на даний час стверджувати, що ОСОБА_1 був безпідставно притягнутий до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП ( за ознакою повторність) підстави відсутні.

З огляду на викладене, зібрані у справі докази в їх сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, що не спростовано доводами апеляційної скарги захисника, а тому відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Також, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

За таких обставин, в задоволенні вимог апеляційної скарги захиснику слід відмовити, а постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2025 слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.10.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. 00 коп., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 05 років, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Луніки Т.Я. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.