Провадження № 3/185/53/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мицак М.С., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_2 17 листопада 2025 року о 14 год. 58 хв. по вул. Соборній в м. Павлограді керував автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння очей), та на вимогу працівника поліції під відеофіксацію відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно довідки про доставку йому смс-повідомлення, наявної в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 515867 від 17 листопада 2025 року; акту огляду, згідно з яким ОСОБА_2 під відеофіксацію відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17 листопада 2025 року до лікарні виданого на ім`я ОСОБА_2 , згідно якого останній відмовився від проведення огляду у медичному закладі; рапорту працівника поліції, було встановлено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Досліджено відеозапис, на якому зафіксовано відмову від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Виходячи з наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки санкція вказаної статті передбачає покарання не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а й за ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, характер вчиненого нею правопорушення, ступінь вини, приходжу до висновку, що до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя М. С. Мицак