Номер провадження 3/523/300/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2026 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Нікітіна К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 20 вересня 2025 року о 13 год 35 хв ОСОБА_1 , будучи притягнутим 09.04.2025 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував у м. Одеса, по вул. Чорноморського Козацтва, 80, автомобілем иарки «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння кінцівок пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП «ОМЦПЗ» ООР відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установлений законом спосіб.

Захисник Вовк Д.М., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, звернувся з клопотанням про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що на відеозаписі з боді-камери працівника поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт пропозиції працівника поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, що на думку захисника є порушенням ст.266 КУпАП та п. 7 Інструкції МВС і МОЗ № 1452/735. Крім того, захисник указав на протягом майже чотирьох хвилин, з 0:35:40 по 0:39:04 відеофіксування не здійснювалось. У цей період часу, зі слів ОСОБА_1 , на нього здійснювався психологічний тиск з боку працівників поліції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Судом досліджено письмові докази у справі, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459860 від 20.09.2025;

-довідку про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, відповідно до якої таке посвідчення на ім`я ОСОБА_1 здано на зберігання;

-довідку про те, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика» станом на 20.09.2025 постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.04.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-довідку про належність транспортного засобу, відповідно до якої автомобіль TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 ;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002181 від 20.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 явно ухилився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків;

-відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля? зі сторони і місця водія, з речами та документами та добровільно сів у службовий автомобіль працівників поліції, після чого вони направилися до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння. Під час розмови ОСОБА_1 повідомив, що він приїхав з м. Києва в лікарню, пересувався за кермом автомобіля, приймає заспокійливі лікарські препарати та антидепресанти, а саме: еголанзу, буспірон, ципралекс. У період часу, на який вказує захисник дійсно відеозапис перервався, проте звуку не було лише 10 секунд. Коли відеозапис відновився, один з працівників поліції зазначив, що "сіла "батарея". Крім того, з подальшого відео можна зробити висновок, що запис здійснювався з відеокамери іншого працівника поліції, оскільки був змінений ракурс, що вказує на те, що дійсно могли бути технічні причини зникнення відеофіксації. Надалі запис йде безперервно. Спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 було ввічливим, вони спокійно з`ясовували обставини, отже, жодного тиску з їх боку не встановлено.

Дослідивши письмові докази та відеозапис, суддя дійшла висновку, що клопотання захисника про закриття провадження у справіслід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Зі змісту Інструкції вбачається, що вимога щодо безперевності відеофіксації не є абсолютною, допускається відключення відеореєстратора за об`єктивних причин.

Під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_1 та його захисник не оскаржували дії працівників поліції, у тому числі, щодо здійснення ними психологічного чи будь-якого тиску. Дослідженням відеозапису факт здійснення на ОСОБА_1 працівниками поліції будь-якого тиску також не встановлений.

Доводи захисника з приводу того, що на відеозписі не зафіксовано факт зупинки ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, факти пропозиції та відмови щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння, не вказують на відсутність самого правопорушення та не спростовують факту відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Судом установлено, що ОСОБА_1 під час спілкування с працівниками поліції зазначив, що саме він керував автомобілем і жодним чином не вказував не інше. Він добровільно сів у службовий автомобіль. Під час розмови працівники поліції пояснили, що вони їдуть у спеціальний медичний заклад, де буде проводитися професійний медичний огляд. ОСОБА_1 добровільно поїхав з працівниками поліції, а відмовився проходити такий огляд уже в медичній установі, що крім відеозапису підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002181 від 20.09.2025.

Отже, доводи сторони захисту суд вважає засобом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому клопотання захисника про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення суддя залишає без задоволення та вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), повністю доведена.

Призначаючи стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та приходить до переконання про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП без застосування оплатного вилучення транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. Призначення саме такого адмінітсративного стягнення, на думку суду, сприятиме реалізації принципів, передбачених ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 27, 40-1, 130, 221, 249, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, шо становить 34000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська обл./ 21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку:(IBAN)UА0015001; код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК в Од.обл./Суворівський р-н 22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку : (IBAN) UА0015759; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя К.О. Нікітіна