П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та жительки в АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 769509 від 26 грудня 2025 року вбачається, що 20.10.2025 року ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині «Копійочка», що за адресою: м. Мукачево, вул. Ринкова, 21 Закарпатської області, таємно викрала з полиці магазину вафлі «Bonucci Crispy» в кількості 4 (чотири) штук та шоколад молочний «Millenium» в кількості 7 (сім) штук, чим спричинила матеріальної шкоди на суму 165 грн. 90 коп. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлялена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного.

У відповідності до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 51 КУпАП настає у разі, повторного протягом року вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5

неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, або якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; тощо.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої 06.11.2015 року за № 1376 наказом МВС України, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне затримання, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне затримання підписано особою, щодо якої його складено.

Судом встановлено, що згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 грудня 2025 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 51 КУпАП повернуто до Мукачівського районного управління поліції в Закарпатській області для належного оформлення, у зв`язку з відсутністю доказів повторності протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою ст. 51 КУпАП, за яке особу вже було піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню.

16 січня 2026 року протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 769509 від 26 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 переданий для розгляду по суті з доданою довідкою-клопотанням поліцейського офіцеру громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 13.01.2026 року, про кваліфікування діянь громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У той же час положення КУпАП (у розумінні ст. 256 КУпАП), не передбачають внесення виправлень до протоколу, шляхом написання рапорту (довідки-клопотання), оскільки рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення без інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення, як і не передбачено права судді самостійно визначати (змінювати) кваліфікацію адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину особі та встановлювати відповідності конкретного діяння ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у матеріалах справи є відсутніми докази, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП.

За приписами ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу) та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена поза розумним сумнівом належними, достовірними і достатніми доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, повно і всебічно проаналізувавши наявні у справі докази, суддя прийшов до висновку що у діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, тому справу необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський