П О С Т А Н О В А

іменем України

21 січня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі - судді Сітало А.К.,

розглянувши адміністративні матеріали по справі про адміністративні правопорушення, який надійшов з Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сочі Краснодарського краю РФ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

15.11.2025 о 12-03 год. ОСОБА_1 рухаючись по вул. Харківський Шлях біля будинку № 1 в с.-щі Шевченкове Куп`янського району Харківської області, керував автомобілем TOYOTA HILUX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння очей.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» та проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Під час зупинки транспортного засобу та пропозиції працівника поліції на проходження огляду на стан сп`яніння велась відеофіксація на боді-камери.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 15.11.2025 о 12-03 год. рухаючись по вул. Харківський Шлях біля будинку № 1 в с.-щі Шевченкове Куп`янського району Харківської області, керував автомобілем TOYOTA HILUX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідальність за вказане правопорушення, передбачена за ст. 126 КУпАП.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП оскільки вчинені останнім повторно протягом року, після притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. п. 2.1 (а) та 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 21.01.2026 вказані адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер справи № 644/11032/25.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення. Суд звертає увагу на те, що вказана в протоколі адреса: АДРЕСА_1 , повідомлена самою особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, при складанні протоколу. Жодних заперечень щодо вказаного в протоколі місця проживання ОСОБА_1 не зазначалось.

Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. ОСОБА_1 не зазначено жодних обставин з посиланням на докази, які б давали достатні підстави вважати, що протоколи за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні нього складені неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 126, ст. 130 цього Кодексу присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

З метою дотримання строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КУпАП за наявними матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час керування транспортним засобом водій, як учасник дорожнього руху, повинен виконувати вимоги ПДР України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 підлягав огляду на стан алкогольного сп`яніння у загальному порядку, визначеному ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Судом не встановлено підстав, які б звільняли водія ОСОБА_1 від обов`язку виконати вимогу п. 2.5 ПДР України, а саме: пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не зазначено жодних обставин з посиланням на докази, які б давали достатні підстави вважати, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Метою відповідного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладених вище вимог інструкції вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними положеннями чинного законодавства встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини, а також наявність ознак зазначених в протоколі, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, вочевидь обумовлювали вимогу працівника поліції, який їх виявив, запропонувати водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» або проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Суд зазначає, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння.

З цього слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Водночас керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З викладеного вище вбачається, що огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків проводиться лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Судом встановлено, що під час подій, які відображені в протоколі, працівниками поліції здійснювалась відеофіксація вказаних в протоколі подій на боді-камери працівників поліції. Вказані відеозаписи долучені до матеріалів справи та досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не спростовував факт керування автомобілем TOYOTA HILUX, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Жодних претензій до працівників поліції щодо процедури огляду на стан сп`яніння та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не висловлював.

Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано достовірних та беззаперечних доказів, які б давали достатні підстави вважати, що протокол у відношенні нього за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України складено неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідно до диспозиції частини першої ст. 130 КУпАП, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Письмові матеріали справи та відеозаписи не містять доказів того, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У зв`язку з невиконанням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною другою ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозиція частини п`ятої ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 5365752 від 01.08.2025, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 повторно протягом року порушено вимоги п. 2.1 (А) Правил дорожнього руху України, а тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду, відповідно до ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний висновок суду ґрунтується на даних, які відображені в наступних документах, а саме:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 913470 від 15.11.2025 складеному за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 913471 від 15.11.2025 складеному за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 15.11.2025;

-рапорті поліцейського УПП в Харківській області ДПП від 15.11.2025;

-постановою серії ЕНА № 5365752 від 01.08.2025, якоюОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП;

-відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції від 15.11.2025, які досліджені в судовому засіданні, при перегляді яких обставини викладені в протоколах знайшли своє підтвердження.

Під час дослідження доданих до протоколу відеозаписів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 за подіями, які мали місце 15.11.2025 за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. ще Шевченкове, вул. Харківський Шлях, 1 від проходження у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор «DRAGER ALCOTEST» та проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я відмовився.

Судом встановленоОСОБА_1 повторно протягом року порушено вимоги п. 2.1 (А) Правил дорожнього руху України, а тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Досліджені судом письмові докази та відеозаписи, які долучені до протоколу, суд визнає належними та достатніми у даній справі, які поза розумним сумнівом доводять винуватість водія ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Санкція частини п`ятої ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкція частини першої ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З довідки доданої до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що транспортний засіб TOYOTA HILUX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не належить особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості вирішити питання про оплатне вилучення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Постановою серії ЕНА № 5365752 від 01.08.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 (а) ПДР України, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Таки чином, згідно матеріалів справиОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, а тому до нього не може застосуватися адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вказане право на керування транспортними засобами ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не надавалось.

Таким чином, при визначенні виду та міри стягнення, суд враховує факт та характер скоєного правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу правопорушника, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що для запобігання вчинення нових правопорушень, відповідно до ст. 23 КУпАП, вважає необхідним накласти адміністративні стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, в розмірі визначеному станом на час вчинення адміністративного правопорушення без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити суму судового збору, яка відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 665,60 грн.

Доказів які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 має пільги до сплати судового збору до матеріалів справи не додано.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130, ст. ст. 276, 279, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню:

- за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн.

- за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за більш тяжке правопорушення та призначити остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн., який підлягає стягненню в дохід держави.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

(отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947;банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998;рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 23.01.2026.

Суддя: А. К. Сітало