Справа № 545/5589/25
Провадження № 3/545/29/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Любчик О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , 29.11.2025 о 22:50 год на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, 347 км керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу алкотестер DRAGER №0281 на місці у встановленому законом порядку, проба позитивна 1,97 % проміле, чим своїми діями порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Давиденко А.О. у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином. Повідомив телефонним зв`язком, що у зв`язку з технічними причинами він не може вийти на відео конференцію та просить суд розглядати справу без його участі. У запереченнях від 12.01.2026 зазначив, що з протоколом стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не згоден у повному обсязі, оскільки поліцейський 2 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області капрал поліції Червінський Владислав Миколайович під час зупинки автомобіля не представився, не повідомив водію законну підставу зупинки автомобіля, передбачену ст. 35 Закону України Про національну поліцію. Тобто якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння. На підставі вищевикладеного, оскільки відеозапис не містить інформації про чітку законну підставу зупинки автомобіля, то протокол складений протиправно всупереч вимогам чинного законодавства України та підлягає скасуванню. А тому, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 жодними доказами не підтверджується.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Отже, особа, яка отримала посвідчення водія, що дає право на керування транспортними засобами повинна знати та виконувати вимоги, встановлені законодавством.

ОСОБА_1 є особою, яка отримала посвідчення водія категорії А, що вбачається з довідки УПП.

Відповідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527464 від 29.11.2025 (а.с.1); квитанцією результатів тесту Драгер №477 від 29.11.2025 щодо водія ОСОБА_1 , який становить 1,97 проміле (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого вказано, що огляд проведено у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,97 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив відповідний підпис (а.с.4); відеозаписом з бодікамер, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу Drager. Відеозапис містить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції. Перед початком діалогу з водієм поліцейський представився, назвавши своє прізвище, ім`я та по батькові, посаду та звання (а.с.9).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» причиною зупинки транспортного засобу може бути порушення водієм Правил дорожнього руху.

Доводи сторони захисту, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», матеріали справи не містять доказів вчинення ним вимог ПДР, що стало б підставою для його зупинки, є безпідставними та спростовуються постановою серії ЕНА № 6249619 від 29.11.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має право керування ним, що є порушенням п. 2.1. а ПДР.

Таким чином доводи захисника, що оскільки відсутня підстава зупинки транспортного засобу, всі інші матеріали є «плодами отруйного дерева» та не можуть бути покладені в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наведеним вище.

Крім того, стороною захисту не надано доказів незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу, перевірки документів ОСОБА_1 та процедури проведення його огляду на стан сп`яніння.

Суддя наголошує, що як з письмових матеріалів справи, так з відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 після зупинення автомобіля під його керуванням, повідомив, що має посвідчення водія з категорією А, що не дозволяє керування автомобілем, на пропозицію поліцейських погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом продуття алкотестера. Йому детально роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а також наслідки у разі відмови від його проходження. З результатами приладу, яким засвідчено наявність алкоголю у видихаємому повітрі з ротової порожнини, який становив 1,97 проміле, ОСОБА_1 погодився і не висловлював заперечення.

Таким чином, наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 повністю доведено наданими матеріалами у їх сукупності, натомість, стороною захисту не доведено наявність визначених ст. 247 КУпАП підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вищезазначені докази є належними, допустимими, повністю узгоджуються між собою, доповнюють один одного і якими доведено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а отже, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи всі обставини правопорушення, ступінь вини правопорушника, його майновий стан, вважаю необхідним накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, враховуючи положення ст.ст. 40-1, 283 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 665 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з її дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О. В. Любчик