ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1639/25Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І.
Провадження № 33/817/21/26 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Рекуша О.Р. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Згідно постанови, 02 листопада 2025 року о 22 год. 42 хв. в с. Соколів по вул. Гостинець водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «КІА К5», д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Алкотест Драгер та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Рекуш О.Р. просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

ОСОБА_1 не керував транспортним засобом який, у момент приїзду працівників поліції, перебував у нерухомому стані і останніми зупинений не був;

відеозапис наявний у матеріалах справи не містить в собі будь-яких даних, які б вказували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом;

суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6072433 від 02 листопада 2025 року, рішенням Бучацького районного суду від 27 листопада 2025 року скасована з підстав не доведення працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Заслухавши доводи захисника Рекуша О.Р., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 501698 від 02 листопада 2025 року; рапорті старшого інспектора чергового відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Свистуна В.І. від 03 листопада 2025 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного стосовно ОСОБА_1 ; направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 листопада 2025 року; відеозаписах наявних у матеріалах справи.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом який, у момент приїзду працівників поліції, перебував у нерухомому стані і останніми зупинений не був, а також те, що відеозапис наявний у матеріалах справи не містить в собі будь-яких даних, які б вказували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом є безпідставними, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 501698 від 02 листопада 2025 року, який узгоджується з відеозаписами із реєстратора службового автомобіля, а також з нагрудних камер працівників поліції.

Так, даними відеозапису із реєстратора службового автомобіля (файл NO4115-000022F-2203.mp4) зафіксовано як у напрямку, де зупинився автомобіль марки «KIA K5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на проїжджій частині в умовах недостатньої видимості без увімкнених габаритних вогнів, іде працівник поліції, а з автомобіля ніхто не виходить.

Даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції (файл export-gjsas.mp4 з 22:43:58 по 22:44:20 год) зафіксовано, що в момент коли працівники поліції підійшли до автомобіля, на місці водія було виявлено ОСОБА_1 .

Крім того, даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції (файл export-gjsas.mp4 з 22:46:55 по 22:47:15 год) зафіксовано, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечує факту свого керування транспортним засобом, та на запитання працівників поліції "Ви звідки їхали?", ОСОБА_1 повідомив "їде з Соколова та на прохання пасажира зупинив транспортний засіб".

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6072433 від 02 листопада 2025 року рішенням Бучацького районного суду від 27 листопада 2025 року скасована з підстав не доведення працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як вбачається зі змісту оскарженої постанови, зазначеним доводам суд першої інстанції надав належну правову оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції. Зокрема, у постанові суду вказано, що скасування рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2025 року постанови поліцейського про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП не спростовує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не впливає на висновки суду щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні цього правопорушення та, з урахуванням предмета й меж розгляду даної справи, не має преюдиційного значення.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком, оскільки як видно зі змісту рішення Бучацького районного суду від 27 листопада 2025 року під час розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області судом першої інстанції за правилами адміністративного судочинства було надано оцінку законності постанови серії ЕНА № 6072433 від 02 листопада 2025 року щодо здійснення зупинки на проїжджій частині та створення перешкод дорожньому руху, тобто доведеності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.126 КУпАП, а не за ст.130 КУпАП. Тому висновки суду першої інстанції за результатами розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 не мають переваги над доказами у цій справі.

В ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рекуша О.Р. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя