20.01.2026 Єдиний унікальний № 371/2043/25
провадження № 3/371/48/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Гуренко М.О., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2025 року серії ЕПР1 №527270, складений за ст. 122-4 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та додані до протоколу матеріали,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 інспектором відділу поліції №2 (м. Миронівка) Обухівського РУП ГУНП в Київській області сержантом поліції Василенко Д.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527270 за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу, 29 листопада 2025 року о 17 годині 20 хвилин в м. Миронівка, по вул. Перемоги, водій автомобіля ВАЗ 21213 номерний знак НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_2 здійснив наїзд на автомобіль Toyota Corolla номерний знак НОМЕР_2 , що стояв під керуванням водія ОСОБА_1 . Після чого водій ОСОБА_1 місце пригоди залишила, чим прошила п. 2.10 а ПДР України.

Вказаними діями ОСОБА_3 порушила п.2.10 а Правил дорожнього руху, за що ст. 122-44 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що залишила місце ДТП з метою встановлення особи, яка скоїла ДТП, оскільки не знала ні номерного знаку автомобіля та знайти його було не можливо.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши відеозаписи, суддя приходить до висновку, що сукупність доказів, які містяться у ній не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 122-4 КУпАП.

Згідно п. 2.10 ПДР залишення місця дорожньо-транспортної пригоди це дії учасника ДТП, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2025 року о 17 годині 20 хвилин в м. Миронівка, по вул. Перемоги, водій автомобіля ВАЗ 21213 номерний знак НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_2 здійснив наїзд на автомобіль Toyota Corolla номерний знак НОМЕР_2 , що стояв під керуванням водія ОСОБА_1 . Після чого водій ОСОБА_1 місце пригоди залишила, чим прошила п. 2.10 а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що залишила місце ДТП з метою переслідування та встановлення особи, яка скоїла ДТП, оскільки не визначила ні марку автомобіля який пошкодив її авто, ні номерний знак автомобіля, оскільки був темний час доби, та знайти в подальшому правопорушника, який почав рухатися в напрямку поза межи населеного пункту в подальшому встановити було б не можливо.

Крім того, іншого учасника ДТП постановою Миронівського районного суду Київської області від 22 грудня 2025 року у справі ЄУН 371/2046/25, провадження 3/371/774/25, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 122-4 та 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню.

Матеріали справи не місять доказів того, що такі дії ОСОБА_1 спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів, щодо встановлення (розшуку) її, як учасника ДТП та розшуку транспортного засобу, оскільки вона сама викликала поліцію.

Стосовно складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, то за обставин відсутності доказів, підтверджуючих наявність обставин зазначених у диспозиції ст. 122-4 КУпАП сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи оскільки не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Отже, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності свідчать про відсутність прямого умислу в діях ОСОБА_1 щодо залишення місця ДТП, як таким поняттям зазначеним в 2.10 ПДР не узгоджуються, тому спростовують обставини, викладені в протоколі.

За таких обставин, суд, дослідивши у судовому засіданні наявні у справі докази, у сукупності з іншими дослідженими у справі доказами, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 7, 9, 122-4, 247, 268, 276, 277-2, 283, 285, 287, 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Київського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.О. Гуренко