Справа № 128/5073/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 січня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

14.12.2025 о 19:40 год в с. Сокиринці, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Незалежності, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі відмовилася, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також 14.12.2025 о 19:40 год в с. Сокиринці, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Незалежності, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та чевоного кольору та гучномовця.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.4 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Під час розгляду даних адміністративних матеріалів ОСОБА_1 пояснила, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Визнає, що дійсно не зупинилась на вимогу працівників поліції. Від будь-яких інших пояснень відмовилась.

Захисник Мельник Ю.М. під час розгляду даних адміністративних матеріалів просив закрити провадження за об`єднаними адміністративними матеріалами, оскільки вважає, що працівники поліції перевищили свої повноваження. Вказав, що на його запит ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області не надав шляховий лист щодо підстав виїзду працівників поліції за адресою, за якою відбулося виявлення зазначених правопорушень, тому вважає, що законних підстав перебування працівників поліції на маршруті не було.

Заслухавши учасників судового розгляду, оглянувши надані суду докази, суд приходитьдо наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З диспозиції статті 130 КУпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оглянувши надані суду матеріали, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 540859 від 14.12.2025, серії ЕПР1 № 540869 від 14.12.2025 та їх копіями; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а також відмова ОСОБА_1 від проходження огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.12.2025, відповідного до якого ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду; фототаблицею до протоколу про адміністративне правопорушення, на якій зафіксовано ОСОБА_1 з посвідченням водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; довідками інспектора САП ВВГ ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Ю. Гаврилюк про те, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_2 та протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувалася.

Також судом було досліджено відеозаписи обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, на яких зафіксовано, в тому числі, керування ОСОБА_1 транспортним засобом, невиконання нею законної вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, повідомлення працівниками поліції про виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомляла різні підстави для уникнення від огляду на стан сп`яніння, в тому числі, що вона не керувала автомобілем, що спростовано даним відеозаписом, та врешті на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовилася пройти огляд, їй було роз`яснено права та обов`язки, складено протоколи про адміністративне правопорушення та ознаймолено з ними.

Та в ході судового розгляду ОСОБА_1 не заперечувала факту керування автомобілем та визнала, що не зупинилась на вимогу працівників поліції.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд враховує ту обставину, що транспортний засіб відноситься до джерела підвищеної небезпеки і відповідно потребує надзвичайно відповідального ставлення до обов`язків, пов`язаних з керуванням транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 мала усвідомлювати відповідальність за свої дії та розуміти наслідки відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, встановлення причин відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння чинним законодавством не передбачено, а так само мотиви відмови від огляду, за відсутності перешкод пройти такий огляд на пропозицію працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, на кваліфікацію дій особи в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не впливають.

Заперечення захисника з приводу відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не впливають на доведення в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, та протоколи про адмністративне правопорушення складені посадовою особою поліції, які за КУпАП мають право на складення таких протоколів, а витребуваний захисником шляховий лист не був наданий на його запит не з підстав його відсутності, а з підстав передачі його на зберігання до архіву, що підтверджується наданою захиснику відповіддю на його запит. Тому підстав для закриття провадження в справі судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеним, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, та адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують її відповідальність, судом також не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, обставини їх вчинення, дані про її особу, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо неї адміністративного стягнення у виді накладення штрафу, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме санкцією, встановленою за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 665, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 280, 283, 294, ч. 1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохіддержави судовий збір, що становить 665, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: