Провадження № 3/638/368/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Тимченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Ізюмського районного управління поліції ГУ НП у Харківській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2025 року в провадження судді Тимченка А.М. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в порушення вимог п. 2.9 а ПДР України, 23 червня 2025 року о 20 год 15 хв. на автодорозі Київ-Харків- Довжанський, 631 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним з-засобом ВАЗ2104, д.н.з НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу DRAGER, результат тесту 0,44 проміле від 23.06.2025 тест № 516. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру № 450, від керування транспортним засобом водія відсторонено шляхом залишення автомобілю на місці зупинити без порушення ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в судовому засіданні був присутній представник ОСОБА_1 - адвокат Стеценко А.Ю., який заявив про допущені працівниками поліції порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме безпідставна зупинка водія ОСОБА_1 працівниками поліції, відсутність на відеозаписі факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, а також відсутність фіксації цього факту у протоколі про адміністративне правопорушення. Також представником наголошено про те, що незаконна зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 тягне за собою незаконність вимоги працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм. Крім іншого, також зазначено про те, огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений одним співробітником поліції, а протокол про адміністративне правопорушення складено іншим співробітником поліції. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особою, яка складала протокол серії ААД № 839973 від 23.06.2025, неповно зазначена посада, а саме зазначено, що протокол складено інспектором ВРПП Ізюмського РУП лейтенантом поліції Бєкшаєвим В.О., тоді як повинно бути зазначено посаду інспектора з урахуванням того, що Ізюмський РУП є структурним підрозділом Головного управління поліції в Харківській області.

Також адвокатом Стеценком А.Ю. надані суду письмові пояснення з клопотанням про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно положеньКУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст.130КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням наявності представника ОСОБА_1 адвоката Стеценка А.Ю., який особисто бере участь в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9а ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , 23 червня 2025 року о 20 год 15 хв. на автодорозі Київ-Харків- Довжанський, 631 км, керував транспортним з-засобом ВАЗ2104, д.н.з НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу DRAGER, результат тесту 0,44 проміле від 23.06.2025 тест № 516. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру № 450, від керування транспортним засобом водія відсторонено шляхом залишення автомобілю на місці зупинити без порушення ПДР України.

Внаслідок зазначених подій працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 839973 від 23.06.2025.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім зазначеного вище протоколу, також підтверджується:

- роздруківкою Drager Alcotest 6820 ARLJ-0172. Результат огляду позитивний 0,44 проміле, тест №516, підписаний ОСОБА_1

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.06.2025, де зафіксовані результати огляду ОСОБА_1 - 0,44 проміле.

- поясненнями ОСОБА_1 від 23.06.2025, відповідно до якого ним власноручно зазначено про обставини його зупинки 23.06.2025 на блокпосту під час керування автомобілем ВАЗ2104, д.н.з НОМЕР_2 для перевірки документів, під час якої виявлено запах алкоголю з порожнини рота. Після чого запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, на що ОСОБА_1 погодився. Зі встановленим результатом огляду -0,44 проміле він був згоден, пройти огляд в медичному закладі відмовився.

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5053609 від 23.06.2025 о 21-26 год., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування для власників наземних транспортних засобів.

- відомостями відеозапису з нагрудної камери поліцейського № 45, відповідно до якої 23.06.2025 на блок-пості зупинена автомобіль під керуванням ОСОБА_1 для перевірки документів. Відповідно до запису ОСОБА_1 повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, на що він погодився, зафіксований результат позитивний - 0,44 проміле, з яким водій був згоден, про що свідчить його підпис на роздруківці тесту газоаналізатора та на протоколі серії ААД № 839973 від 23.06.2025, у зв`язку з чим водій не направлявся в медичний заклад для проходження медичного огляду. Після чого працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до роздруківки скріншоту посвідчення водія із застосунку «Дія» ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вищезазначені докази належними, допустимими та достатніми для висновку про факт керування водієм ОСОБА_1 23.06.2025 о 20-15 хв., транспортним засобом ВАЗ2104, д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо зазначення адвокатом Стеценком А.Ю. того факту, що проведенню огляду ОСОБА_1 передувала безпідставна зупинка водія, зазначене спростовується наявними у матеріалах справи поясненнями водія ОСОБА_1 , який зазначає про обставини зупинення його на блокпосту для перевірки документів, постановою копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5053609 від 23.06.2025 о 21-26 год., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування для власників наземних транспортних засобів.

Щодо посилання у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на той факт, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився однією особою інспектором ОСОБА_2 , а протокол про адміністративне правопорушення іншою особою інспектором Бєкшаєвим В.О., суд оцінює критично, оскільки зазначене не спростовує відомостей, отриманих за наслідком проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з дотриманням відповідної процедури, які були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 839973 від 23.06.2025, складеними уповноваженою особою.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Окрім цього, з ОСОБА_1 , на користь держави, відповідно до п.5 ч. 2 ст.4ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665.60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,, в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя А.М. Тимченко