Справа №: 398/7184/25
провадження №: 3/398/69/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" січня 2026 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 02.05.2024 р., орган 3512, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП

встановив:

03 листопада 2025 року близько 20:00 год в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру у відношенні своєї дружини, а саме: шарпав за одяг та давав ляпаси рукою по обличчю. Тілесних ушкоджень при цьому завдано не було. Відповідальність за це адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 03 листопада 2025 року об 20:00 год ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 , 1981 р.н., в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2023 року народження, а саме: ображав нецензурною лайкою, тобто вчинив психологічне насильство в сім`ї. Відповідальність за це адміністративне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи, іншими заявами та клопотаннями не звертався.

ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду справи у протоколі про адміністративне правопорушення, який він підписав. Додатково суд повідомив ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи шляхом надсилання йому повістки поштою за зареєстрованим місце проживання, до суду повернулося зворотне повідомлення із зазначенням причини невручення адресат відсутній. Також ОСОБА_1 у протоколі вказав невірний номер свого телефону, через що повідомити його телефоном або шляхом надсилання повістки у формі SMS-повідомлення було неможливим.

Таким чином, суд вжив всіх розумних заходів, щоб забезпечити ОСОБА_1 право на участь у судовому розгляді справи. Це право не є абсолютним. Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП під час розгляду судом справ, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. За вказаних обставин саме ОСОБА_1 не скористався своїм правом на участь у судовому розгляді. Тому з метою своєчасного та належного розгляду справи, виконання завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 частини 1 статті 1 цього закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 частини 1 статті 1 цього закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 зазначеного закону дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до ч.4 ст. 269 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 483453 від 03.11.2025 р., в якому викладені обставини вчинення правопорушення. Також у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено надасть у суді.

- рапортом Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про отримання та реєстрацію заяви про вчинення домашнього насильства від 03.11.2025 р.;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.11.2025 року, відповідно до якого було прийнято усну заяву від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , про вчинення домашнього насильства;

- письмовими поясненнями від 03.11.2025 року, наданими потерпілою ОСОБА_2 , відповідно до яких вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 , 1979 р.н.. та донькою ОСОБА_3 , 2023 р.н. 03.11.2025 року її чоловік перебував вдома в стані алкогольного сп`яніння та близько 20:00 год перебуваючи в такому стані почав безпідставно її ображати нецензурною лайкою, а згодом схопив за одяг та дав ляпаса, вказана подія відбулася у присутності дитини ОСОБА_4 .

Оцінюючи характер вчинених діянь, а саме завдання ляпаса, шарпання за одяг, суддя прийшов до висновку, що такі дії охоплюються наведеним вище законодавчим визначенням фізичного насильства як складника домашнього насильства. Ці дії охоплюються диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 не з`явився до суду і не надав пояснень щодо подій, описаних у протоколі, також не скористався правом зазначити про свої пояснення безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас письмові пояснення потерпілої є достатньо детальними і послідовними, також підтверджується рапортом, складеним поліцією за результатом виїзду на виклик. Отже, усі надані докази узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а у саме вчиненні домашнього насильства, а саме в умисному вчиненні дій фізичного насильства відносно потерпілої.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 485704 від 03.11.2025 р.;

- рапортом Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про отримання та реєстрацію заяви про вчинення домашнього насильства від 03.11.2025 р.;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.11.2025 року, відповідно до якого було прийнято усну заяву від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , про вчинення домашнього насильства;

- поясненнями від 03.11.2025 року , наданими ОСОБА_2 , відповідно до яких вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 , 1979 р.н.. та донькою ОСОБА_3 , 2023 р.н. 03.11.2025 року її чоловік перебував вдома в стані алкогольного сп`яніння та близько 20:00 год перебуваючи в такому стані почав безпідставно її ображати нецензурною лайкою, а згодом схопив за одяг та дав ляпаса, вказана подія мала місце в присутності дитини ОСОБА_4 .

Оцінюючи характер вчинених діянь, а саме образи дружини нецензурною лайкою у присутності малолітньої дитини, суддя прийшов до висновку, що такі дії охоплюються наведеним вище законодавчим визначенням психологічного насильства як складника домашнього насильства. При цьому дитина, яка була присутня під час цих подій, відповідно до норм п.2 ч.1 ст.1 ЗУ Про запобігання та протидію домашньому насильству та ч.4 ст. 269 КУпАП, визнається потерпілою і такою, що постраждала від домашнього насильства незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди. Дії ОСОБА_1 , які полягали у вчиненні сварки та вживанні нецензурної лайки в присутності малолітньої доньки, завдали шкоди її психічному здоров`ю, що кваліфікується судом як домашнє насильство психологічного характеру, вчинене стосовно малолітньої особи. Тому зазначене діяння, що було вчинене ОСОБА_1 охоплюються диспозицією ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 не з`явився до суду і не надав пояснень щодо подій, описаних у протоколі, також не скористався правом зазначити про свої пояснення безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас письмові пояснення потерпілої є достатньо детальними і послідовними, також підтверджується рапортом, складеним поліцією за результатом виїзду на виклик. Отже, усі надані докази узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а у саме вчиненні домашнього насильства, у формі психологічного насильства, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчиненому стосовно малолітньої особи.

При призначенні адміністративного стягнення суд керується ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи санкції ч.1 ст.173-2 та ч.2 ст.173-2 КУпАП більш серйозним правопорушенням слід вважати те, що передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки воно передбачає застосування суворішого адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.35 КУпАП суд визнає обставиною, що обтяжує відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Враховуючи викладене, відомості про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, відсутність пом`якшують відповідальність особи, визнання судом вчинення правопорушення в стані сп`яніння обставиною, що обтяжує відповідальність, та санкцію ч.2 ст.173-2 КУпАП, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.

Відповідно до статті 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи;

Згідно з частинами 6-7 статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи зазначені норми законодавства, а також характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, його особу, відсутність відомостей про повторюваність або систематичність вчинення ним домашнього насильства, суд вважає, що за таких обставин відсутні достатні підстави для направлення його для проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 665 грн 60 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.

Реквізити для сплати штрафу Назва платежу: Адміністративні штрафи та інші санкції; № рахунку: UA0011561; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у Кіров. обл./тг м. Олексан/21081100, код за ; банк отримувача : Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100; Призначення платежу: *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору Назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026001; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя В.В. Орловський