ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Соборного районного суду міста Дніпра від 03 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 03 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 01 листопада 2025 року о 23 годині 26 хвилин, керуючи автомобілем «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 рухалася в районі будинку №86 по вулиці Набережна Перемоги в місті Дніпро з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), після чого, будучи зупиненою співробітником поліції, ухилилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього із застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України та ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови суду у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю.

В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції не встановив обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме факту керування транспортним засобом.

Наголошує, що вона у суді прямо пояснила, що не керувала, знаходилась на задньому сидінні, автомобіль був без руху, коли підійшла поліція, за кермом не було жодної особи.

На думку апелянта, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували рух транспортного засобу під її керуванням, оскільки долучені до матеріалів справи відеозаписи не фіксують рух транспортного засобу за її участі як водія, моменту зупинки, та не містять безперервної фіксації від моменту керування до пропозиції огляду.

Звертає увагу, що суд визнаючи її винною фактично ототожнив перебування її в транспортному засобі та пропозицію пройти огляд з фактом керування транспортним засобом, не встановивши при цьому жодних об`єктивних доказів руху авто під її керуванням. Такий підхід, за твердженням апелянта, призвів до висновків, що грунтуються на припущеннях, а не належних та допустимих доказах, що на її думку, суперечить принципу презумпції невинуватості.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції зробив вирішальний висновок про її винуватість, пославшись на перебування на водійському сидінні та подальше переміщення на заднє сидіння, а також на припущення щодо дорожніх умов і місця зупинки. Водночас, за твердженням апелянта, навіть перебування особи на водійському сидінні у стоячому транспортному засобі саме по собі не є доказом керуванням, оскільки керування передбачає приведення транспортного засобу в рух.

Наголошує, що наявний у справі відеозапис фіксує лише обставини після зупинки транспортного засобу та не містить відомостей щодо особи, яка керувала ним у момент руху. Суд першої інстанції прямо зазначив, що відеозапис відображає виключно обставини після зупинки. За відсутності безперервної відеофіксації моменту керування, руху та зупинки транспортного засобу, а також ідентифікації водія саме у момент керування, такий відеозапис не підтверджує факту керування. За цих обставин відсутній повний ланцюг події ( керування зупинка огляд).

Поміж іншого в апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вказує, що суд першої інстанції підмінив обов`язок доведення, фактично поклавши на неї необхідність доводити відсутність факту керування транспортним засобом, що суперечить практиці Верховного Суду, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та Європейського суду з прав людини.

У справах за ст. 130 КУпАП обов`язок доказування покладається на сторону обвинувачення, а вина має бути доведена за принципом «поза розумним сумнівом». Водночас суд, не встановивши належними доказами факту керування, дійшов про винуватість її, пославшись на протокол, рапорт, відеозапис, які не підтверджують цей факт.

Вказує на неповноту судового розгляду та невмотивоване відхилення доводів захисту, оскільки вона заявляла про відсутність події правопорушення, наполягала на закритті провадження, натомість суд узагальнено заявив, що «альтернативні поясненні надзвичайно малоймовірні», що є оцінкою без належної доказової основи.

На підставі наведеного особа, яка притягається до адміністративної відповідальності просить постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 03 грудня 2025 року скасувати та постановити нову, якою провадження у справі щодо неї закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила, але її неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАп, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: відомості з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 500794 від 02 листопада 2025року; рапорт інспектора патрульної поліції; відеозаписи з камери патрульних поліцейських.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №500794 від 02.11.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 01.11.2025 о 23:26 в м.Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, 86, водій ОСОБА_1 керувала т.з. «Хонда», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, нестійка хода. Гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамери: 473545, 471417, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подію зафіксовано на нагрудні камери працівників поліції № 473545, 471417.

Свідки: не залучалися.

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення наявний власноручний підпис ОСОБА_1 .

Вказано, що не вилучались посвідчення водія та не видавався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, про що у відповідній графі наявний власноручний підпис ОСОБА_1 , копія протоколу останньою отримана.

З рапорту командира взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області Глушко М.Ю. убачається, що 01 листопада 2025 року в м.Дніпро, Набережна перемоги, буд. 86 Б, за порушення п.19 (а) ПДР України було зупинено авто Хонда д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та у зв`язку з цим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, та стосовно неї складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Також було встановлено, що водій немає права керування таким т.з., та подія вчинена повторно протягом року, тому на водія було складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП. Водія відсторонено від керування авто. Зазначено прохання долучити до матеріалів справи відеозапис з автомобільного реєстратора (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозаписи, які міститься на одному DVD+R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.3), на якому наявні два файли під назвою: «export-iudsk» «export ofa1t».

Так, на відеофайлі під назвою ««export ofa1t» наявна інформація з нагрудної камери працівника поліції №473545 від 01.11.2025.

О 23:46:24 відеозапис починається з того, що працівник поліції виходить із службової машини та рухається до траспортного засобу "Хонда" н/з НОМЕР_1 , який був зупинений на проїзній частині дороги перед світлофором. В автомобілі на передньому правому пасажирському сидінні перебувала дівчина, на водійському сидінні нікого не було, на задньому сидінні перебували двоє чоловіків та ОСОБА_1 , яка сиділа на колінах у останніх. Після зупинки автомобіля на світлофорі ОСОБА_1 перемістилась з місця водія на заднє сидіння автомобіля. При цьому ОСОБА_1 повідомляла працівникам поліції, що за кермом транспортного засобу перебувала не вона, та неодноразово вимагала надати докази того, що саме вона керувала транспортним засобом.

На відеозаписі також зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції очікували отримання відеозаписів з камер відеоспостереження з метою встановлення особи водія автомобіля «Хонда» номерний знак НОМЕР_1 . Під час очікування двоє чоловіків, які перебували на задньому сидінні автомобіля, повідомили, що вони є мешканцями Запоріжжя, а дівчата з міста Дніпро, та що вони запропонували їм покататись містом.

Після отримання працівниками поліції відеозапису з камери відеоспостереження поліцейські підійшли до ОСОБА_1 . Спочатку на цьому відеозаписі зафіксовано розмову ОСОБА_1 з іншим працівником поліції, під час якої повідомила, що за кермом транспортного засобу перебувала не вона, а дівчина, яка на початку відеозапису під час огляду автомобіля знаходилась на передньому правому пасажирському сидінні.

Поліцейський: Ліза, останній раз запитуємо, чиє у вас водійське посвідчення та чи будете його пред`являти на вимогу поліцейського?

ОСОБА_1 : Дивіться, за кермом була ось ця дівчина, в неї немає водійського посвідчення, тому ми просто заплатимо за неї штраф

Поліцейський: Як вона опинилась збоку із з-за керма, а ви позаду?

ОСОБА_1 : Я позаду їхала.

Поліцейський: А хто перелазив назад, трошки незрозуміло?

ОСОБА_1 : Я їхала за кермом.

Поліцейський: Це ми знаємо.

ОСОБА_1 : Ні, я їхала позаду, ось дівчина їхала за кермом, вона злякалась мигалок через те, що в неї немає прав, і вона перелізла на пасажирське сидіння, я з мальчиками їхала позаду так як ми їхали утрьох позаду.

Поліцейський: По камері видно, що назад перелазила людина. Скажіть будь ласка, ще раз я запитую, Ви будете пред`являти водійське посвідчення і документи на автомобіль?

ОСОБА_1 : Документи на автомобіль в нас є, ми можемо Вам їх надати, за кермом була ось ця дівчина.

Поліцейський: Без питань, це буде суд, далі я Вам повідомляю, що у Вас виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода це є ознаками алкогольного сп`яніння. Згідно даних ознак, я Вам пропоную пройти огляд на стан сп`яніння, є три варіанти: в медичному закладі, за допомогою драгеру на місці.

ОСОБА_1 : Я була не за кермом.

Поліцейський: Без питань, в мене є достатньо підстав щоб стверджувати, що за кермом були саме Ви, а далі вирішуйте самі. Наразі, надайте будь ласка відповідь, чи будете проходити огляд на стан сп`яніння, чи Ви не будете проходити огляд на стан сп`яніння? Його можна пройти на місці за допомогою драгеру, в медичному закладі, також можна відмовитись від проходження огляду.

ОСОБА_1 : Я була не за кермом.

Поліцейський: Чи будете ви проходити огляд на стан сп`яніння?

ОСОБА_1 : Почекайте, який сенс мені проходити огляд на стан сп`яніння, якщо я була не за кермом ? Почекайте, будь ласка, дайте мені хвилину.

В цей час ОСОБА_1 почала розмовляти по телефону та відійшла від працівників патрульної поліції.

Надалі на відеозаписі зафіксовано розмову між ОСОБА_1 та іншим працівником поліції.

Подальшою відеозйомкою зафіксовано, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 складений протокол про керування транспортним засобом без права керування, зазначивши повторність правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, та повідомив про передачу матеріалів до Соборного районного суду міста Дніпра із призначенням розгляду справи 03 грудня 2025 року. ОСОБА_1 поставила підпис про отримання копії протоколу та отримала її. Також їй було вручено протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння і постанову за керування в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, про отримання копій також поставила підпис. Працівники поліції заборонили подальше керування транспортним засобом та повідомили, що автомобіль припаркований без порушень.

Так, на відеофайлі під назвою «export-iudsk» наявна інформація з нагрудної камери працівника поліції №471417 від 01.11.2025.

О 23:48:00 працівник поліції виходить із службової машини та рухається до траспортного засобу "Хонда" н/з НОМЕР_1 , одночасно телефонує диспетчерам з проханням переглянути відео з камер відеоспостереження по місту, де буде зафіксовано керування вказаним автомобілем. Після перегляду відеозапису з камер відеоспостереження працівник поліції підійшов до ОСОБА_1 .

Поліцейський: Ви просили трошки часу, Ваше водійське посвідчення будь ласка та документи на автомобіль?

ОСОБА_1 : А чому я?

Поліцейський: Тому що в нас є підстави вважати, що за кермом були саме Ви, саме тому я від вас вимагаю виконати законну вимогу.

ОСОБА_1 : За кермом була не я.

Поліцейський: Добре, це Ваші слова, це Ви будете доказувати в суді, я буду показувати свої відео, хто був за кермом, хто сідав за кермо.

ОСОБА_1 : За кермом була ось дівчина, оформим просто штраф на цю дівчину.

Поліцейський: те що ОСОБА_2 подруга хоче взяти за Вас відповідальність це похвально, але наразі цього не вийде.

ОСОБА_1 : Ми просто заплатимо штраф за дівчину.

В подальшому зафіксовано розмову ОСОБА_1 та іншого працівника патрульної поліції.

Також під час відеозйомки зафіксовано, що до працівника поліції підійшов один із чоловіків, який перебував на задньому сидінні автомобіля та повідомив, що він звертав увагу водія на необхідність рухатися з меншою швидкістю. У відповідь працівник поліції зазначив, що під час руху з вказаним транспортним засобом його швидкість становила 140 км/год.

00:25:21 ОСОБА_1 : Що потрібно для мирного врегулювання?

Поліцейський: Документи, що посвідчують особу, водійського посвідчення у Вас немає.

ОСОБА_1 : Документи в мене є.

Поліцейський: Ми не кажемо, що нам потрібно, що Ви зізнались, що були за кермом, від Вас наразі поліцейський має право вимагати, якщо у нього достатньо підстав, що особа вчинила або має намір вчинити адміністративне правопорушення, документи посвідчуючи особу.

ОСОБА_1 : Чи підійде ДІЯ?

Поліцейський: Так.

Поліцейський: Єлизавета ОСОБА_3 , наразі на Вас буде складений протокол за те, що Ви повторно вчинили адміністративне правопорушення, а саме керували транспортним засобом без водійського посвідчення.

ОСОБА_1 : А чому я?

Поліцейський: Тому що у поліцейського є підстави вважати, що за кермом були саме Ви.

ОСОБА_1 : Давайте зараз з Вами вирішимо питання? Ось є дівчина, яка їхала за кермом п`яна і без прав.

Поліцейський: Я не питав у Вас, хто був за кермом, на Вас наразі в будь-якому випадку буде складено постанову та протоколи.

ОСОБА_1 : Чому на мене?

Поліцейський: Тому що я так вирішив, тому що я поліцейський який розглядає справу.

ОСОБА_1 : Давайте ми з Вами вирішимо це питання.

Поліцейський: Питання вирішується в суді, на Вас буде складено три адміністративних матеріалів. Мій напарник вже Вам повідомив ознаки, наразі Вам пропонується пройти огляд на стан сп`яніння, чи будете Ви проходити огляд на стан сп`яніння чи не будете?

ОСОБА_1 : Відмовляюсь від проходження огляду.

Поліцейський: Чи розумієте, що на Вас буде складений протокол за ст.130 КУпАП?

ОСОБА_1 : Так.

Поліцейський: від керування Ви відсторонені, Вам потрібно знайти тверезого водія.

00:34:24 ОСОБА_1 : Давайте з Вами поспілкуємось? Мені потрібно вирішити цю проблему «малою кровью», в мене є маленька дитина двох років, можемо оформити не на мене? Ми однакові, волоси та пальто однакові. Я другий тиждень ночую в автомобілі, мені з дитиною немає де жити. Давайте так, я відпочила, я випила, я сіла.

Після цього один із працівників поліції закінчував складати протокол, а інший працівник поліції забезпечував зупинку транспортного засобу та просив перепаркувати автомобіль у місце для паркування.

00:51:00 ОСОБА_1 : Вам мальчики якісь давали гроші?

Поліцейський: Ні, навіщо? І правильно зробили, що не давали.

На переконання апеляційного суду досліджені судом відеозаписи (а.с.3) мають достатньо високу інформативність, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відеозаписом зафіксовано реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння.

Фактичні обставини, зафіксовані на зазначених відеофайлах (а.с.3), зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) інформації спростовують твердження апелянта про те, що матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Крім того, як убачається з відеозапису під назвою «export-iudsk» (а.с.3), зазначені обставини підтвердив і сама водій ОСОБА_1 , повідомивши працівникам поліції 00:34:24 ОСОБА_1 : давайте з Вами поспілкуємось? Мені потрібно вирішити цю проблему «малою кровью», в мене є маленька дитина двох років, можемо оформити не на мене? Ми однакові, волоси та пальто однакові. Я другий тиждень ночую в автомобілі, мені з дитиною немає де жити. Давайте так, я відпочила, я випила, я сіла.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 03 грудня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів її винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Також слід визнати неспроможними посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо недоведеності факту керування. Так з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) та відеозаписів з нагрудних боді камер поліцейських (а.с.3), вбачається, що автомобіль «Хонда», д/н НОМЕР_1 , був зупинений під час руху на червоний сигнал світлофора на проїзній частині дороги, за відповідних дорожніх і погодних умов та обстановки. При цьому, апеляційний суд вважає, що хоча вказаний відеозапис і не містить факту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на що звертає увагу апелянт, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час відеофіксації за місцем водія перебувала ОСОБА_1 , яка після зупинки транспортного засобу перемістилась із водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння. При цьому ОСОБА_1 повідомляла, що за кермом перебувала інша дівчина. Водночас із відеозапису вбачається, що інші пасажири автомобіля, а також сама ОСОБА_1 у ході спілкування з працівниками поліції підтверджували обставини керування нею транспортним засобом, що було зафіксовано безпосередньо під час відеозйомки.

Оцінивши наведені обставини у сукупності з іншими доказами у справі, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що рапорт працівника поліції (а.с.2) є не допустимим доказом, є необґрунтованим, оскільки рапорт є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення. Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.

Аналізуючи апеляційні доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про належність такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 500794 від 02.11.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що 01.11.2025 о 23:26 в м.Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, 86, водій ОСОБА_1 керувала т.з. «Хонда», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, нестійка хода. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамери: 473545, 471417, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1).

Будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП.

Щодо апеляційних вимог про надання юридичної оцінки запереченням від 29.11.2025 року (а.с.28-33), апеляційний суд зазначає, що наведені у них доводи є тотожними за своїм змістом доводам апеляційної скарги, яким вже надано оцінку під час апеляційного перегляду справи, у зв`язку з чим підстав для їх окремого повторного аналізу не вбачається.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Соборного районного суду міста Дніпра від 03 грудня 2025 року, є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Соборного районного суду міста Дніпра від 03 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО