Провадження № 33/4823/89/26
Категорія - ч.1 ст.130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд

у складі: головуючого-судді Салая Г.А.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шевченко І.С.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Шевченко І.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим зазначено, що 07.11.2025 о 04.59 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові на 3 км шосе Київське, керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вказані у протоколі ознаки не підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з бодікамери поліцейського, оскільки з відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є спокійною, цілком адекватною і жодних підстав вважати, що вона не відповідала обстановці, не було.

Захисник зазначає, що ОСОБА_2 є військовозобов`язаний і з цих причин він відмовився залишити автомобіль з метою уникнення можливості його примусового доставлення працівниками поліції до ТЦК та СП, хоча він спочатку не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння про що і зазначив у протоколі.

Апелянт вказує на те, що за порадою свого адвоката Жайворонков Д.В. протягом 1год 16хв після його зупинки працівниками поліції сам пройшов медичний огляд у наркологічному диспансері, за результатами якого у його організмі заборонені речовини не виявлені, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного хворого №942. Лікар-нарколог спростував наявність ознак наркотичного сп`яніння, що свідчить про надуманість ознак сп`яніння, вказаних поліцейськими.

Дослідивши апеляційну скаргу, вислухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі не можливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальними технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколі про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 505717, відповідно до якого він 07.11.2025 близько 05:18 год., в м. Чернігові на 3 км шосе Київське, керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі пояснення ним власноруч зазначено: «ознак немає, від проходження на стан наркотичного сп`яніння не відмовляюся».

З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що поліцейський автомобіль слідує за автомобілем, який на поданий поліцейськими сигнал про зупинку зупинився, за кермом перебував ОСОБА_2 . Поліцейський повідомив водію причину зупинки та попросив відкрити багажник та двері для огляду, але водій відмовився. В ході спілкування у поліцейського виникла підозра про наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, перевірено реакцію зіниць на світло, озвучено ознаки та запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Водій не заперечував пройти огляд на стан сп`яніння на місці, але їхати у лікарю з працівниками поліції відмовився. Після чого були складені адміністративні матеріали.

Викладені в апеляційній скарзі та захисником у судовому засіданні апеляційного суду обставини знайшли своє підтвердження під час дослідження в якості доказу відеозапису з бодікамер поліцейських, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що причиною відмови ОСОБА_2 від медичного огляду стало те, що він є військовозобов`язаним, тому не хотів залишати автомобіль, оскільки патрульна поліція доставляє військовозобов`язаних до ТЦК та СП, якщо вони знаходяться у розшуку.

Отже, матеріали даної справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду, тобто в його діях не вбачається складу адміністративного право рушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виписка №942 від 28.11.2025, згідно якої ОСОБА_2 звернувся до Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні за самозверненням, у нього було відібрано біологічний матеріал (кров, сеча), за результатами токсикологічного дослідження якого наркотичних, психотропних та інших речовин не виявлено, результат Alcotest 6820 0,00%.

За таких обставин, попри те, що відносно ОСОБА_2 складено протокол за відмову, що є самостійним складом правопорушення, однак у контексті встановлених апеляційним судом обставин, дані про його самозвернення до медичного закладу та встановлення відсутності ознак наркотичного сп`яніння і відсутність відмови від проходження огляду можуть бути доказом у відповідності до ст. 251 КУпАП.

Таким чином, слід зробити висновок, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та вважаються апеляційним судом обґрунтованими.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай