Справа № 276/83/26
Провадження по справі № 3/276/75/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року с-ще Хорошів

Суддя Хорошівського районного суду Житомирської області Бобер Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №194403 від 08.01.2026 року, гр. ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виконує обов`язки, передбачені ст.150 СК України, внаслідок чого дитина систематично пропускає навчальні заняття без поважних причин, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином, будь-яких заяв та клопотань до суду не подавала.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд розглядає справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що остання не виконує обов`язки, передбачені ст.150 СК України, внаслідок чого дитина систематично пропускає навчальні заняття без поважних причин.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , не додано належних суттєвих та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини.

Натомість із доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів, а саме листа директора ліцею від 16.12.2025 р. №117, слідує, що мати ОСОБА_1 відвідує збори, де розглядаються питання відвідування учнями навчальних занять, з нею проводяться індивідуальні бесіди, особисті зустрічі, під час яких остання йде на контакт з відповідними органами та пояснює, що донька не бажає відвідувати шкоду та погрожує самогубством за примушування ходити до школи, а при відвідуванні дитини за місцем проживання працівниками школи учениця відмовилась у спілкуванні з ними та не вийшла з будинку, що свідчить про наявність умов можливої конфліктної ситуації саме в навчальному закладі.

Окрім того, в ході обстеження умов проживання учениці Хорошівського ліцею №2 ОСОБА_2 з останньою проведено бесіду щодо необхідності здобуття освіти, в ході якої остання повідомила, що відвідуватиме заняття, але має бажання навчатися в іншому навчальному закладі, що також може свідчити про наявність у дитини можливих причин пропуску занять саме в даному навчальному закладі.

Натомість, будь-яких доказів того, що відповідними посадовими особами з`ясовано причини того, чому дитина не бажає відвідувати саме даний навчальний заклад, як і обставини можливих конфліктних відносин в даному навчальному закладі, до матеріалів справи не долучено.

При цьому, з наданих до суду матеріалів не вбачається, яким саме чином мати ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків, пов`язаних зі створенням умов для навчання дитини.

За вищевказаних обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка зводиться до того, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Частиною 3 ст.62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність у даному випадку в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.187, 247, 283, 284, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.О. Бобер