Справа № 703/8725/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 12.12.2025 близько 14-45 год по вул. Тараса Шевченка в м. Сміла керував автомобілем «Опель-Зефіра», д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення п. 10.9 ПДР України, під час виїзду заднім ходом із паркувального майданчика, не звернувся за допомогою до інших осіб та не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення із автомобілем «Форд-Фокус» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково, пояснивши, що у спричиненні ДТП в рівній мірі винні обидва водії. Вказував, що виїжджав із паркувального майданчика заднім ходом, а в цей час водій, який здійснював рух у зустрічному напрямку, виконуючи поворот ліворуч, таким чином намагався заїхати на той же паркувальний майданчик, що для останнього знаходився з протилежного краю проїзної частини. Внаслідок чого водій автомобіля «Форд», який мав надати перевагу в русі ОСОБА_1 , бо той керував транспортним засобом, який перебував праворуч, спричинив зіткнення. Внаслідок зіткнення транспортні засоби були пошкоджені, однак такі пошкодження не є істотними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи вважаю, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».

Згідно з п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він, у разі потреби, повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП визначає доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, поза розумним сумнівом підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 12.12.2025 серії ЕПР1 №538876, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладені обставини невиконання ОСОБА_1 12.12.2025 вимог п. 10.9 ПДР України та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.12.2025, з якої вбачається розташування транспортних засобів, при цьому обидва автомобілі частково знаходяться на паркувальному майданчику. Проаналізувавши наведену схему та співставивши її із поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та іншого учасника ДТП, ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що зіткнення автомобілів відбулося під час того, як водій ОСОБА_1 , здійснюючи рух заднім ходом, покидав територію паркувального майданчика, інший водій, ОСОБА_2 намагався заїхати на вказаний майданчик зі смуги зустрічного (щодо керованого ОСОБА_1 транспортного засобу) руху. Розташування транспортних засобів, відображене на схемі, дає достатньо підстав вважати, що водій ОСОБА_2 станом на час зіткнення, закінчував відповідний маневр, оскільки керований ним автомобіль знаходиться ближче до краю паркувального майданчика, ніж автомобіль ОСОБА_1 . При цьому з письмових матеріалів не вбачається, а під час судового розгляду не отримано відомостей про те, що автомобілі змінювали розташування після контактної взаємодії. За вказаних обставин ОСОБА_1 при виїзді із прилеглої території, мав надати перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по проїзній частині, як вимагається п. 10.2 ПДР України, однак вказана обставина залишена поза увагою органом, яким складений протокол про адміністративне правопорушення;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 12.12.2025, з якого вбачається, що по вул. Тараса Шевченка в. м. Сміла, біля будинку №17 відбулося зіткнення автомобілів «Опель-Зефіра», д.н.з. НОМЕР_2 та «Форд-Фокус» д.н.з. НОМЕР_3 , за результатом відпрацювання складений протокол ЕПР1 №538876;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.12.2025, згідно з якими виконував поворот ліворуч, щоб заїхати на паркувальний майданчик, розташований на протилежному, щодо напрямку його руху, узбіччі, в цей час звідти виїздив автомобіль «Опель», тому він зупинився, надаючи йому дорогу. Подавав звуковий сигнал водієві того автомобіля, однак відбулося зіткнення транспортних засобів.

З вказаних пояснень, в сукупності зі схемою місця ДТП, суд робить висновок, що станом на час зіткнення автомобіль «Форд» знаходився нерухомим або ж здійснював мінімальний рух, заїжджаючи на паркомісце, його дії мали бути помітними водієві ОСОБА_1 . Вказані обставини означають, що останній, проявивши належні увагу та обачність, мав виявити автомобіль попереду себе та уникнути зіткнення, надавши йому перевагу в русі.

Суд не вдається до оцінки дій водія ОСОБА_2 на предмет їх відповідності правилам дорожнього руху, оскільки розглядає справу про притягнення до відповідальності водія ОСОБА_1 , однак навіть наявність в діях іншого водія складу правопорушення, не виключає і відповідальності ОСОБА_1 з огляду на викладені вище висновки. Такі висновки не спростовуються поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони отримані у визначеному процесуальним законом порядку.

Суд вважає, що доказами, дослідженими у судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу порушника, вважаю, що для його перевиховання, стимулювання поваги до правил співжиття а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є стягнення у виді штрафу.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1-2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 124, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів: ГУК у Черкаській області 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Овсієнко