Провадження № 33/824/844/2026 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 січня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лаврентьєва Дмитра Олеговича на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11 жовтня 2025 року серії ЕПР 1 №480195, 11 жовтня 2025 року о 12 год. 16 хв., за адресою: місто Київ, вулиця Урлівська 21, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями, водій ОСОБА_2 порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисника ОСОБА_1 адвоката Лаврентьєв Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвокат Лаврентьєв Д.О. вказує, що ОСОБА_2 у поясненнях, у тому числі які надані у судовому засіданні, вказував, що він на своєму автомобілі здійснював рух заднім ходом та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen». До того ж, ОСОБА_2 виїжджав з місця стоянки з правого боку дороги, де взагалі заборонено стоянку згідно п. 15.3 ПДР України. Водій рухався заднім ходом на дорозі для автомобілів, де заборонено такий рух згідно пункту 10.10 ПДР України. При цьому, ОСОБА_2 створив небезпеку та перешкоду водію ОСОБА_1 та здійснив з ним зіткнення. ОСОБА_1 не мав можливості уникнути ДТП, оскільки в момент ДТП вже в лобове скло не бачив, що автомобіль марки «Toyota» почав рух заднім ходом, так як в цей момент саме проїжджав і відчув удав у праву частину авто. Суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано прийняв до уваги доводи водія ОСОБА_2 , що нібито характер пошкоджень свідчить, що він вже виїхав з місця стоянки. Ці доводи є очевидно безпідставні, оскільки, якби водій ОСОБА_2 все ж виїхав з місця стоянки, то удар був би або в центральну або в праву частину бампера автомобіля марки «Toyota», але аж ніяк не в ліву, як і в передню частину автомобіля марки «Volkswagen», а не в праву. На місці події ОСОБА_2 не заперечував свою вину, а тим більше переписав свої пояснення після приїзду адвоката, в яких вже частково змінює свої пояснення, що підтверджує обґрунтований сумнів в їх правдивості. На думку ОСОБА_2 , водій автомобіля марки «Volkswagen» рухався з великою швидкістю. Ці доводи не відповідають дійсності, спростовуються характером пошкоджень та місцем зупинки автомобіля марки «Volkswagen» та не зміщенням автомобіля марки «Toyota».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що висновки суду першої інстанції про відсутність в його діях складу правопорушення є законними та відповідають матеріалам справи. ОСОБА_1 мав можливість уникнути ДТП, але рухався з великою швидкістю або проявив злочинну неуважність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лаврентьєв Д.О., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила Правил дорожнього руху, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Умовою відповідальності за ст. 124 КУпАП є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою Правил дорожнього руху, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху і виявленими пошкодженнями.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Приймаючи оскаржувану постанову місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З зазначеним висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 зазначено, що він порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху.

Із наявної у матеріалах справи схеми місця ДТП, пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що водій автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , під час руху заднім ходом з місця паркування не переконався, що це буде безпечно, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та скоїв з ним зіткнення.

Відповідно до п. 10.9 ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

В даному випадку, водій ОСОБА_2 порушив п. 10.9 ПДР України, а саме під час руху транспортного засобу заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб.

В даному випадку, саме водій ОСОБА_2 , при виїзді з місця для паркування заднім ходом, не маючи переваги в русі, виїхав на смугу руху, по якій рухався автомобіль марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який мав перевагу у русі відносно автомобіля «Toyota».

Зі змісту даних п. 10.9 ПДР України, вбачається, що обов`язок надати перевагу у русі транспортним засобам, є безумовним і не залежить від швидкості руху транспортного засобу марки «Volkswagen», адже водій ОСОБА_2 не мав створювати перешкод іншим учасникам дорожнього руху при русі заднім ходом.

При цьому, водій ОСОБА_2 ,у відповідності до п. 1.4 ПДР, не мав права розраховувати, що будь-який водій надасть йому дорогу тільки тому, що він виявив намір здійснити маневр виїзду з місця паркування та ввімкнув аварійну сигналізацію.

Правила дорожнього руху не визначають ввімкнену особою аварійну сигналізацію як обставину, яка надає перевагу у русі.

За обставин зазначеної справи, швидкість руху автомобіля ОСОБА_1 не перебувала в причинному зв`язку з наслідками, що настали у вигляді пошкодження транспортних засобів, оскільки, як було зазначено вище, водій ОСОБА_2 , зобов`язаний був переконатися, що рух заднім ходом при виїзді з місця паркування буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, незалежно від швидкості їх руху. При цьому, водій ОСОБА_1 не мав обов`язку надавати перевагу у русі водієві, який мав намір виїхати з місця паркування та мав право розраховувати, що транспортний засіб, який має намір виїхати з місця паркування заднім ходом, надасть йому дорогу, після чого буде здійснювати маневр.

Доводи ОСОБА_2 , які полягали в тому, що він звершив маневр виїзду з місця паркування заднім ходом, але зіткнення відбулось у зв`язку з великою швидкістю автомобіля під керування ОСОБА_1 є безпідставними.

Такі пояснення спростовуються наявними у матеріал справи фото з місця ДТП та схемою розташування транспортних засобів після ДТП, у яких не вбачається, що ОСОБА_2 завершив маневр виїзду з місця паркування.

За встановлених обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП є помилковим.

Наявними у справі доказами повністю доведено вину ОСОБА_2 в порушенні п. 10.9 ПДР України, а відтак і у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням наведеного апеляційний суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП приходить до висновку про наявність підстав до скасування постанови Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2025 року та закриття провадження у справі.

Так, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ДТП трапилась 11 жовтня 2025 року, станом на 26 січня 2026 року строки визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП сплили, що має наслідком закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 245, п. 7 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лаврентьєва Дмитра Олеговича задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, а саме, у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлене 27 січня 2026 року.

Суддя В.О. Фінагеєв