Справа № 203/111/26
Провадження № 3/0203/213/2026
П О С Т А Н О В А

іменем України

20.01.2026 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Смольняков О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.3 ст.184 КУпАП,

встановив:

Посадовою особою Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 25 грудня 2025 року складено протокол за ч.3 ст.184 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених статтею 150 Сімейного Кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 01.12.2025 року в гімназії №16 за адресою пр. Богдана Хмельницького, буд.14, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, але у зв`язку із тим, що не досяг віку адміністративної відповідальності, до відповідальності притягується його батько ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 вину у скоєні інкримінованого правопорушення не визнав та суду пояснив, що він разом із класним керівником мав розмову із матір`ю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 безпосередньо після конфлікту, який начебто був 01.12.2025 року між його сином, ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , та на його думку прийшли до порозуміння. Зі слів сина він будь-яких ударів ОСОБА_3 не наносив. Він разом з іншими хлопцями в фойє гімназії біля їдальні грали якоюсь новорічною іграшкою у футбол. Іграшка закотилася у їдальню, вони її забрали, ще трошки пограли та пішли на заняття. Будь-яких документів, які б підтвердили, що у ОСОБА_3 є якісь ушкодження, йому не надавали та їх не має і в матеріалах провадження.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат Бондарєва В.В. подала до суду заперечення на адміністративний протокол та клопотала про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події у складі адміністративного правопорушення та пояснила, що у заяві матері дівчинки зазначено, що її дитині нанесено тілесні ушкодження та заподіяно психологічних страждань, що дівчинка забила праву руку та праве бедро. Свідки (подружки дівчинки, яка постраждала, як вбачається з матеріалів справи) зазначають, що дівчинка в школі скаржилась на ліву руку та ліве бедро. Таким чином, пояснення зазначені в заяві є протилежні тим показам, які надали свідки. Крім того, про даний інцидент ОСОБА_3 не повідомила а ні класного керівника, а ні будь-якого іншого вчителя, у якого проходив у неї урок того дня. Також дівчинка повністю відбула на всіх заняттях в школі. Батькам, вона повідомила лише увечері, про інцидент в школі. Довідка з травматологічного пункту, щодо тілесних пошкоджень ОСОБА_6 , в матеріалах справи відсутня як і пояснення класного керівника дівчинки. Окрім того, не було допитано інших свідків, про яких було повідомлено під час складання протоколу, а саме осіб, які перебували в коридорі біля їдальні, де і відбулися події. Вважає, що фактично правоохоронними органами не було розглянуто повно та всебічно дану справу, не проведено всі заходи щодо встановлення обставин справи та не має жодного доказу щодо наявності тілесних ушкоджень або психологічної травми, яка була заподіяна ОСОБА_3 .

Беручи до уваги позицію особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бондарєвої В.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов таких висновків.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону).

З вимог ч. 3 ст. 184 КУпАП вбачається, що вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №954847 від 25 грудня 2025 року вбачається, що неповнолітній ОСОБА_7 01.12.2025 року в гімназії № 16 за адресою: проспект Богдана Хмельницького, буд. 14 вчинив адміністративне правопорушення ст. 173 КУпАП України, але у зв`язку з тим, що не досяг віку адміністративної відповідальності до відповідальності притягується його батько ОСОБА_1 .

Своїми діями, на думку особи, яка склала протокол, неповнолітній ОСОБА_7 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

Суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Щоб стверджувати про наявність порушення у діях ОСОБА_1 , передбаченого ст.184 КУпАП, необхідно встановити чи мало місце порушення у діях його сина ОСОБА_2 , та чи доведено таке порушення належними та допустимими доказами по справі.

До матеріалу долучені пояснення однокласників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які зазначили, що ОСОБА_11 наніс до шести ударів по підошві ОСОБА_8 від яких вона впала та забила ліву руку та стегно. В заяві мати дівчини, ОСОБА_4 вказує, що дочка забила праву руку та стегно. Будь-яких медичних документів щодо наявності у дівчини тілесних ушкоджень до матеріалу не долучено. Фактично протокол складено виходячи із пояснень дівчини та її однокласників.

Тобто, докази, які містяться в матеріалах справи № 203/111/26, не доводять провину ОСОБА_2 поза розумним сумнівом, а отже суд дійшов висновку, що органом поліції не доведено і наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, з огляду на що відсутні правові підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене та керуючись ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ч.3 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Смольняков