Провадження № 3/727/102/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2025 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 року зазначену справу було розподілено головуючому-судді Одовічен Я.В.

При підготовці матеріалів до розгляду судом встановлено, що ОСОБА_1 рішенням Чернівецької міської ради №437 від 28.10.2016 року «Про затвердження списків присяжних Першотравневого, Садгірського, Щевченківського районних судів м.Чернівці» було включено до списків присяжних Шевченківського районного суду м.Чернівці.

У подальшому, дія повноважень ОСОБА_2 як присяжного Шевченківського районного суду м.Чернівці рішеннями Чернівецької міської ради неодноразово продовжувалась.

У жовтні 2025 року термін повноважень ОСОБА_2 як присяжного Шевченківського районного суду м.Черінвці сплив. На даний час останній не є присяжним Шевченківського районного суду м.Чернівці.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987, no. 9912/82, поняття «кримінальний» тлумачиться автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені п. п. 1, 2, 4-6 ч. 7 ст. 56 цього Закону, в тому числі розглядають і вирішують судові справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», список присяжних затверджується на три роки і переглядається в разі необхідності для заміни осіб, які вибули зі списку, за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

З аналізу вказаних норм закону слідує, що присяжний, у визначених законом випадках залучається для здійснення правосуддя відповідним судом та, виконуючи обов`язки у суді, отримує відповідну винагороду. Тобто, присяжний фактично працює у даному суді на період здійснення ним правосуддя.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено порядку визначення підсудності справ про адміністративні правопорушення, однак з метою розгляду даної справи відповідно до засад ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідним є застосування у даному випадку аналогії закону щодо порядку визначення підсудності саме кримінальних проваджень.

Згідно п.3 ч.1 ст.34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений працював або працює у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Аналогічні положення зазначені у ч.10 ст.49 Закону України «про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується апеляційним судом за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

З огляду на зазначене та з метою забезпечення умов, за яких в учасників судового розгляду та в очах стороннього розумного спостерігача не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду, застосовуючи аналогію закону, суд приходить до висновку, що матеріали даної справи про адміністративне правопорушення необхідно направити до Чернівецького апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись ст.7 КУпАП, ст.34 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити до Чернівецького апеляційного суду для визначення підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одовічен Я.В.