П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст.126 КУпАП,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №532118, 05.12.2025 року, о 09 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Електриків, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dodge», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, провадження № 31675817 від 15.03.2012 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що про обмеження у праві керування за постановою державного виконавця він не знав. Після того, як дізнався про постанову ДВС, звернувся в службу і на даний час провадження у виконавчій службі закрито.

Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, до матеріалів справи долучена копія постанови головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Попик О.В. серії ВП № 31675817 від 13.03.2018 року, згідно якої встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-6350, виданого 16.09.2010 року.

Диспозицією частини 3 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, свідомо керує транспортним засобом.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 у будь-який спосіб був фактично повідомлений про прийняте щодо нього рішення та встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Окрім того, знайшли своє підтвердження доводи ОСОБА_2 про те, що як він дізнався про складання щодо нього постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування, звернувся до Державної виконавчої служби, що підтверджується долученою та дослідженою судом постановою головного державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві від 20.01.2026 року про скасування заходів примусового виконання та виключення ОСОБА_2 з реєсту боржників.

Отже, доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які б підтвердили наявність умислу у ОСОБА_2 на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суду не надано.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення поза розумним сумнівом (рішення ЄСПЛ "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, оцінюючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, і відповідно провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. 245, 247, 256, 280 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л. В. Казмиренко