Справа 362/6739/25
Провадження 3/362/31/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, неофіційно працевлаштованої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.08.2025 серії ВАД №135739 14 серпня 2025 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання в присутності неповнолітньої особи (дитини) висловлювалася нецензурною лайкою та створювала нестерпні умови для життя, чим вчинила психологічне насильство в сім`ї. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною другою статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином. Так, судом вжито всіх заходів щодо повідомлення та виклику ОСОБА_1 у призначені судові засідання: неодноразово викликалася до суду шляхом надсилання на адресу її місця проживання судових повісток про виклик до суду, які повернуті з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Додатково на номер телефону ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення з її слів, судом направлялись СМС-сповіщення, які отримані нею відповідно до довідок про доставку SMS про виклик ОСОБА_1 до суду та які останньою були проігноровані.

Крім того, на офіційному сайті "Судова влада України" у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.

Враховуючи, що згідно з частиною другою статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі матеріалів, що є у справі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" (пункти 66, 69), відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 вказаної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (пункт 41), від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" (пункт 35).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, серед іншого, суть адміністративного правопорушення, яка має відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за те саме діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

При цьому суд звертає увагу, що закон розрізняє поняття домашнього насильства, вчиненого стосовно дитини або за її присутності.

Так, частиною четвертою статті 22 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що під час розгляду судом та/або органом опіки та піклування спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності.

Водночас диспозиція частини другої статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства саме стосовно малолітньої чи неповнолітньої дитини, а не в її присутності.

Описані в протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненнях неповнолітнього ОСОБА_2 дії ОСОБА_1 (крик, нецензурна лайка) вчинені фактично щодо вітчима неповнолітнього, а не стосовно сина.

Крім того, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого як частиною першою, так і частиною другою статті 173-2 КУпАП, є настання наслідків у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, в даному випадку неповнолітнього потерпілого. Відсутність таких наслідків свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення за статтею 173-2 КУпАП.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи дані, викладені в протоколі, та зібрані у справі докази, суд дійшов такого.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 в присутності дитини висловлювалася нецензурною лайкою та створювала нестерпні умови проживання, чим вчинила психологічне насильство в сім`ї, що не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, оскільки не зазначено, яку шкоду здоров`ю потерпілого завдано. Також немає відомостей про фактично завдану шкоду потерпілому й у інших матеріалах справи. З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що його мати та вітчим висловлювалися на адресу один одного нецензурною лайкою, кричали, не давали йому спати, водночас інформації, чи завдало це шкоди здоров`ю потерпілого та в чому вона полягала, докази на підтвердження завданої шкоди здоров`ю потерпілого в матеріалах справи відсутні.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції приїхали за викликом, встановлюють обставини справи та складають протокол щодо вчинення домашнього насильства; при цьому встановлено, що будь-якої шкоди фізичному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 не завдано. Що стосується психічного здоров`я неповнолітнього потерпілого, то на відеозаписі відсутні медичні працівники, психолог чи інший спеціаліст, який міг би встановити завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", так як наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, то провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7-9, 173-2, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан