Справа № 308/475/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянки України,

ФОП, адреса проживання:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

17.12.2025 о 16.40 год. в ході проведення фактичної перевірки в ГО Магазин, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , встановлено що ФОП ОСОБА_1 вчинила правопорушення, порушено порядок проведення розрахунків, а саме непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій та невидача відповідного розрахункового документа, на місці проведення розрахунків виявлено наявність готівкових коштів в розмірі 3831,00 грн., чим порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 155-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання 22.01.2026 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, шляхом направлення судової повістки, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення від нього не надходило.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, тому враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу без її участі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.155-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом №3993/07-16-07-05 про адміністративне правопорушення від 26.12.2025 року, актом фактичної перевірки від 24.12.2025, дата реєстрації якого в ДПС 24.12.2025 реєстраційний №22638/Ж5/0716/701/РРО/.

Досліджені вище докази, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому вважаю, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 155-1 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 155-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило