Справа № 489/9978/25
Провадження № 3/489/178/26
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 січня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий,

за ч. 1 ст. 16416 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 873906 від 08.12.2025 ОСОБА_1 інкримінується, що вона 08.12.2025 близько 12:35, за адресою: АДРЕСА_1 , займалась забороненим видом господарської діяльності, а саме здійснювала роздрібну торгівлю самогоном, за що отримувала дохід в розмірі 11 грн за 0,1 л, продавши самогон ОСОБА_2 , чим порушила вимоги ст. 16 ЗУ "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за вказаною в протоколі адресою місця проживання, розміщенням оголошення на сайті судової влади.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов?язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_1 належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. При цьому, до суду повернувся конверт зі зворотним повідомленням, з повісткою про виклик до суду (№ відправлення 00) із довідкою Укрпошти, згідно якої «адресат відсутній за вказаною адресою».

Заперечень чи будь-яких пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавала.

Матеріали справи не містять клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин неможливості явки у судове засідання ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, вважаю за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 16416 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Тобто, вказана норма є бланкетною. Органом, що складено протокол, в протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, яким саме законом встановлена спеціальна заборона для зайняття спеціальними видами господарською діяльності, в порушенні яких обвинувачується особа.

Однак, в даній справі особа, що склала протокол, цих вимог закону не дотрималась.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 873906 від 08.12.2025, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено про здійснення нею забороненого виду господарської діяльності в порушення ст. 16 ЗУ "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Однак, цей закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Статтею 16 ЗУ "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" визначено основні вимоги до оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Цією нормою закону не встановлено прямої заборони здійснення господарської діяльності у формі роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Із змісту ст. 15 цього Закону вбачається, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Провівши аналіз зазначених норм, приходжу до висновку, що, виходячи зі змісту правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 , дії останньої не містять ознак здійснення господарської діяльності, що, в свою чергу, є підставою для висновку про відсутність в її діях складу зазначеного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 продавала алкогольний напій чи спирт, оскільки в матеріалах справи відсутнє експертне дослідження (висновок спеціаліста тощо) рідини "самогону" яку, за версією працівників поліції, продала ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Враховуючи, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 займалась забороненим видом господарської діяльності, а саме: продажем самогонного виробу, вважаю, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 16416 КУпАП.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтями 247, 252, 265, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 16416 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 16416 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Суддя Г.Ю. Валігурський