Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9066/25 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Номер провадження №33/4805/511/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кузнецов Д. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Кузнецов Д.В., за участі захисника Хоменка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Хоменка Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 05 серпня 2025 року о 23 год. 59 хв. в м. Житомирі по вул. Вітрука, поблизу будинку № 1, керував транспортним засобом Ford номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу Drager Alkotest 6810 зі згоди водія. Результат тесту №5508 позитивний 0,46 % (проміле).

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Хоменко С.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на необґрунтованість постанови, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору ОСОБА_1 не погодився із результатами приладу, категорично заперечив факт вживання алкоголю, однак під тиском працівника поліції вимушений був погодитися із результатами огляду. Вважає, що працівники поліції спонукали ОСОБА_1 до визнання провини, вчиняли активні дії з метою «помсти», а тому така поведінка поліцейських не відповідає вимогам ст.266 КУпАП. Також посилався на не роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених законодавством, та на відсутність такої відмітки в протоколі про адміністративне правопорушення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що постанова суду першої інстанції ухвалена 26.11.2025, апеляційна скарга подана адвокатом 08.12.2025 року, однак відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 19.12.2025 апеляційна скарга повернута особі, яка її подала, у зв`язку з ненаданням адвокатом документів на підтвердження повноважень на надання правової допомоги, а тому строк пропущений з поважних причин, оскільки 24.12.2025 апеляційна скарга подана повторно.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Захисник просив проводити засідання без присутності ОСОБА_1 , оскільки він є військовослужбовцем.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9а ПДР, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статей 283, 284 КУпАП.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №413831 від 06.08.2025 вбачається, що 05 серпня 2025 року о 23 год. 59 хв. в м. Житомирі по вул. Вітрука, поблизу будинку № 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу Drager Alkotest 6810 зі згоди водія. Результат тесту №5508 позитивний 0,46 % (проміле)., чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1-2).

За змістом п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6 І-го розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 І-го Розділу Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: тестом №5508 від 06.08.2025 технічного засобу «Drager Alcotest 6810», результат огляду 0,46 % проміле (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.08.2025 (а.с.5); рапортом заступника командира роти №3 батальйону УПП в Житомирській області Ковальова В. (а.с.6); наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.8).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені і зібрані у визначеному процесуальним законом порядку.

Щодо доводів апелянта про незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та провокативних дії з боку працівників поліції, суд зазначає наступне.

Як вбачається з відеозапису, після зупинки транспортного засобу та виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було неодноразово запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в спеціалізованому медичному закладі у лікарі нарколога, на що він погодився пройти огляд на місці зупинки. Результат огляду склав 0,46%проміле. Після проведення такого огляду ОСОБА_1 повідомив, що не згоден з результатами, на що працівники поліції запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога (00:16 год.). В подальшому ОСОБА_1 просив не повідомляти військову частину про події, зазначив, що не має часу їхати в медичний заклад. Працівники поліції повторно запитали у ОСОБА_2 щодо згоди із результатами огляду, на що останній відповів: «так, згоден» (00:17 год.).

Крім того, з матеріалів справи та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після огляду без зауважень підписав тест №5508 від 06.08.2025 технічного засобу «Drager Alcotest 6810» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, де погодився із результатами огляду, та в подальшому повторно на запитання працівників поліції повідомив, що з результатами огляду згоден (00:20 год.). Такі дії водія свідчать про однозначну згоду із встановленими результатами його огляду на місці зупинки із застосуванням технічного засобу «Drager Alcotest».

Доводи апелянта про провокацію правопорушення з боку працівників поліції не знайшли свого підтвердження та спростовуються ретельно дослідженим відеозаписом, на якому чітко зафіксовано, що працівники поліції неодноразово запропонували водію на вибір пройти два альтернативні види огляду: на місці за допомогою приладу Драгер або в спеціалізованому медичному закладі. Після проведення огляду та отримання результатів будь-яких провокативних або дій, які б свідчили про тиск або схиляння водія до згоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, з боку поліцейських судом не встановлено. Навпаки, дії поліцейських були послідовними, законними, спокійними, розсудливими, та максимально забезпечили водію самостійну та зважену реалізацію ним прав, передбачених статтями 266 та 268 КУпАП.

Судом відхиляються доводи апелянта щодо не роз`яснення ОСОБА_1 процесуальних прав, передбачених КУпАП та Конституцією України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 поставив підпис у протоколі про ознайомлення про час та місце розгляду справи та роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП. Будь-яких обмежень в процесуальних правах водія під час складання протоколу з боку працівників поліції судом не встановлено та може бути компенсовано особою в ході судового розгляду справи, оскільки саме на даному етапі проводиться розгляд справи по суті та можуть бути в повному обсязі реалізовані права, передбачені статтею 268 КУпАП. Як під час складання протоколу, так і в ході судового розгляду водію в повному обсязі було забезпечено реалізацію всіх прав, передбачених ст.268 КУпАП, та жодних істотних обмежень його процесуальних свобод не допущено. Крім того, згідно переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені законодавством (00:20 год).

Наведені захисником доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Хоменка Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: