Номер провадження 3/205/113/26
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2026 року місто Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дорошенко Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшли матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №537592 від 11.12.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З вказаного протоколу встановлено, що 11.12.2025 року, приблизно об 11 год.10 хв., за адресою: м.Дніпро, вул.Старий Шлях (Таромське), 143, було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Алкотестер Drager 0290, результат позитивний 1,65% проміле. Водій з результатом погодився. Своїми діями водій порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду письмові заперечення, в яких винуватим себе не визнав та пояснив, що того дня він знаходився за адресою м. Дніпро, вул. Старий Шлях, 143, знаходився в салоні автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , де чекав на свого знайомого, автомобілем не керував. Транспортний засіб не рухався, а просто стояв на узбіччі. Об 11 годині до вищевказаного автомобіля під`їхали співробітники поліції, він сидів на пасажирському сидінні, та попросили його продутися в драгер, на що він погодився. Після чого другий раз попросили його продутися в драгер, на що він знову погодився. Після цього він підписав якийсь документ, який він не зміг прочитати, оскільки був без окулярів. При цьому його права йому роз`яснені не були, взагалі працівники поліції йому нічого не роз`яснили та не пояснили.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На підставі п. 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

Із протоколу про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 11.12.2025 року, приблизно об 11 год. 10 хв. по вул.Старий Шлях (Таромське), буд.143 у м.Дніпрі, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Результат встановлено за допомогою технічного приладу Алкотестер Drager 0290, результат 1,65 % проміле.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до матеріалів адміністративної справи долучено на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення від серії ЕПР1 №537592 від 11.12.2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,65% проміле; роздруківку з технічного приладу Алкотестер Drager ARMF 0290; рапорт працівника поліції від 11.12.2025 року; відеозаписи, на яких зафіксовані обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Перевіривши надані працівниками поліції відеофайли, встановлено, що вони не відповідають положенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026.

Відповідно до зазначеної вище Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На відомчому рівні регулюють питання використання патрульними нагрудних відеореєстраторів наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних» .

Інструкцією, затвердженою Наказом № 100, передбачено: а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); б) випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно:- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; - при перевірці документів;- при поверхневій перевірці;- при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї;- при наданні допомоги особам;- у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції). При цьому у вказаній інструкції зазначено, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З долученого до матеріалів справи диску вбачається наявність трьох фрагментів відеозапису з нагрудної камери патрульного працівника поліції з якого встановлено, що на ньому зафіксовано лише перебування ОСОБА_1 а салоні автомобіля, який знаходився на узбіччі дороги в нерухомому стані, проходить огляд на стан сп`яніння на місці події, однак такі не надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, детально відновити послідовність подій, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а зазначений відеозапис не є цілісним (повним). Факт руху транспортного засобу, його зупинки, а також факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у момент фіксації події відсутні.

Також, матеріалами справи не підтверджується того, що перед початком огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 здійснювалося роз`яснення прав і обов`язків, наслідки проходження огляду чи відмови від його проходження.

Таким чином, відеозапис не фіксує подію адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 у повному обсязі, не фіксує рух транспортного засобу, зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , результати проведеного огляду з застосування спеціального технічного засобу, не містить відомостей про те, чи погодився останній з результатами проведеного огляду, не зафіксовано чи роз`яснювалось право ОСОБА_1 пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я та не зафіксовано подальші дії працівників поліції щодо збирання доказів, в тому числі й складення протоколу про адміністративне правопорушення. Отже з відеозапису неможливо відтворити обставини адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 537592 від 11.12.2025 року відповідний запис про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсутній, як і відсутній в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування транспортним засобом, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі стосовно ОСОБА_1 .

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами по справі.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в такому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Акт огляду щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не підтверджує факту керування останнім транспортним засобом.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 у час та місці зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №537592 від 11.12.2025 року матеріали справи не містять.

Зазначені порушення при доказуванні адміністративного матеріалу в своїй сукупності не дають суду повних та обґрунтованих підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні даного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не доведено належними та допустимими доказами наявність у діях ОСОБА_1 обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме факту керування транспортним засобом.

За таких обставин доходжу висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні події та складу даного адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст.ст.7, 130, 247, 268, 284 ч.3, 289, 291, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя Г.В. Дорошенко