Провадження № 3/489/261/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

20 січня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, що надійшла з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно з протоколом проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.11.2025 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 та ч. 4 ст. 156 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607638 від 10.12.2025, 10.12.2025 об 11.45 год. по проспекту Миру, 2 м. Миколаєва, у кіоску біля трамвайної зупинки, ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме: продала пляшку алкоголю, об`ємом 1 л, за ціною 90 грн ОСОБА_2 .

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №873907 від 10.12.2025, 10.12.2025, близько 11.45 год. по проспекту Миру, 2 м. Миколаєва, у кіоску біля трамвайної зупинки, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку, а саме: реалізувала пластикову пляшку об`ємом 1 л без марок акцизного податку ОСОБА_2 ,за ціною 90 грн, чим порушила п.226.6 ст. 226 Податкового кодексу України, що вчинено повторно протягом року після накладення стягнення за таке ж порушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася судовою повісткою, смс-повідомленням, повідомленням у застосунку «Вайбер», по телефону та оголошенням на сайті судової влади. Таким чином, судом вжито всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

При цьому, особі відомо, що на розгляді Інгульського районного суду міста Миколаєва знаходяться справи про адміністративне правопорушення відносно неї, про що їй повідомлялось особисто під час складення протоколів, а також викликалася судом. У зв`язку з цим, особа, відносно якої складено протоколи, яка обізнана про те, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно неї перебувають на розгляді в суді, виходячи із практики ЄСПЛ, зобов`язана вживати заходів для того, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, зокрема отримати судову повістку та з`явитися до суду для розгляду вказаної справи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні.

Отже, оскільки від особи не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та остання мала достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколів про адміністративні правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суддя виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.

Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, відсутність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також відсутність обґрунтованого клопотання необхідності відкладення розгляду справи, суддя дійшов висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протоколи про адміністративне правопорушення, рапорт; пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; копію пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , протокол огляду від 10.12.2025; фототаблицю; копію постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.11.2025 у справі №487/7428/25; квитанцію №113), суддя дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Частиною четвертою статті 156 КУпАП встановлена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку; торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, що вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Згідно з пунктом 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , 10.12.2025 близько 11.46 год. у кіоску біля трамвайної зупинки по проспекту Миру, 2 м. Миколаєва він придбав у продавчині пластикову пляшку з горілкою, об`ємом 1 л, без марок акцизного податку за ціною 90 грн.

Відповідно до протоколу огляду від 10.12.2025 та фототаблиці, поліцейським був проведений огляд приміщення металевого кіоску, розташованого по АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: 1 пластикову пляшку об`ємом 10 л та 1 пластикову пляшку об`ємом 5 л з прозорою рідиною з характерним запахом спирту.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно провадила господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а також здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку, що вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, що підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності .

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованих їй правопорушень та своїми діями вона вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 164 та ч. 4 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинені діяння.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності за кілька адміністративних правопорушень, справи про які перебувають на розгляді одного судді, тому з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушень є доцільним провести одночасний розгляд вказаних справ, об`єднавши їх в одне провадження.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (повторно протягом року), обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також її щире каяття, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке, на переконання судді, є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених особою, у виді штрафу з конфіскацією продукції.

Оскільки виручка, одержана від продажу алкогольних напоїв, не вилучалася, застосування конфіскації до неї не є можливим.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 36,247, 252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановив:

Справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 та ч. 4 ст. 156 КУпАП, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 607638 від 10.12.2025 (справа №489/10734/25, провадження №3/489/261/26) та серії ВАД № 873907 від 10.12.2025 (справа №489/10739/25, провадження №3/489/262/26) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер 489/10734/25 (провадження №3/489/261/25).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 та ч. 4 ст. 156 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Миколаїв /Інгульський р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, рахунок отримувача: UА0014482), з конфіскацією однієї пластикової пляшки ємністю 10 л та однієї пластикової пляшки ємністю 5 л з прозорою рідиною, які були вилучені згідно з протоколом огляду від 10.12.2025.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко