ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2025 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крилів, Корецький район, Рівненська область, громадянина України, сержант, стрілець 3 відділення охорони 3 взводу охорони 2 роти охорони в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 21 жовтня 2025 року о 19.00 год. сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, в умовах особливого періоду (воєнного стану) при виконанні обов`язків військової служби перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до акту фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 21 жовтня 2025 року встановлено, що сержант ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та постановити нову постанову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що про постанову суду він дізнався 19 грудня 2025 року. У листопаді місяці він перебував на лікуванні. Фактично 21 жовтня 2025 року він був відсутній на території військової частини. Дана обставина унеможливлює складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення. Його не було належним чином повідомлено про місце та час розгляду справи.

Вказує, що акт, складений представниками військової частини, не містить його прямих слів про відмову, не зафіксовано підписом чи іншим підтвердженням того, що він свідомо відмовився від проходження огляду. Зміст акту ґрунтується виключно на суб`єктивних припущеннях, заповнений без його участі.

Також зазначає, що судом не було належним чином встановлено особу правопорушника та не було належним чином оцінено докази.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, відповідно до телефонограми повідомив про необхідність розгляду справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Апеляційний суд вважає, що слід врахувати доводи апелянта та поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки, як встановлено, він фактично пропущений із поважних на те причин.

За положеннями ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що посягає на порядок проходження військової служби, в умовах особливого періоду. Об`єктом правопорушення є неналежне несення служби, а об`єктива сторона, окрім іншого, полягає в умисних діях суб`єкта правопорушення (військовослужбовця) відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами.

Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: протоколом про військове адміністративне правопорушення № А5170/85 від 21.10.2025; рапортом головного сержанта 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 з якого вбачається, що ОСОБА_1 21.10.2025 року перебував на території цієї військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння; актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 21.10.2025 року; заявою ОСОБА_1 від 21 жовтня 2025 року в якій останній визнав свою вину.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю доводиться вищевказаними доказами, які є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього адміністративне стягнення, повністю відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП.

При цьому, апеляційні доводи ОСОБА_1 до уваги судом не приймаються, оскільки фактично спростовуються дослідженими у справі доказами і, зокрема, його особистою заявою про визнання вини та актом фіксації відмови від проходження медичного огляду.

Таким чином, вищенаведені та усі інші апеляційні доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун