1Справа № 335/370/26 3/335/309/2026
ПОСТАНОВА

про закриття провадження у справі

22 січня 2026 року суддя Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І. П., за участі секретаря судового засідання Сідніхіна В. С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурорки Мордовченко К .А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, яка неповнолітніх осіб на утриманні не має, пенсіонерки, зареєстрованої та яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за таких обставин.

Відповідно до розпорядження Запорізького міського голови від 30.03.2011 № 1022-к, ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу прийняття рішень управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району з присвоєнням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування шляхом переведення з 01.04.2011.

Згідно з розпорядженням Запорізького міського голови від 27.06.2023 № 2228 к/тр, ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району у зв`язку з припиненням шляхом ліквідації управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району з 30.06.2023.

Таким чином, начальник відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівського району ОСОБА_1 , відповідно до п.п. «в» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VII про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин наступного дня, наступного за днем припинення діяльності.

Враховуючи вищевикладене, у ОСОБА_1 , при звільненні з посади начальника відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району з 30.06.2023, після припинення діяльності, виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») в термін до 30.07.2023, однак, відповідно до п. 2-7 розділу ХІІІ Закону № 1700-VII, особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Проте встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при «звільненні») шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 13.02.2024 о 14:08 год., що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», вимог п. 2-7 прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 підтвердила ознайомлення із вимогами та обмеженнями встановленими ЗУ «Про запобігання корупції» в частині фінансового контролю. Декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в електронному вигляді подавала з 2017 року. Згідно з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що поважні причини несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») у неї відсутній.

Таким чином, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 13 від 09.01.2026, колишній начальник відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог ч. 2 ст. 45, п. 2-7 прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала пропуск строку подачі декларації, визнала свою вину, щодо закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП не заперечувала.

Прокурорка Мордовченко К. А. в судовому засіданні зазначила, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вона, будучи згідно будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог ч. 2 ст. 45, п. 2-7 прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подала без поважних причин на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи доходжу висновку про таке.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII (далі Закон № 1700-VII) правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII (далі Закон № 1700-VII) визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 45 відносяться особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VIІ суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-ІІІ від 07.06.2001 (далі Закон № 2493-ІІІ) посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Статтею 7 Закону № 2493-ІІІ, передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п. 3 ст. 7 Закону № 2493-ІІІ на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням Запорізького міського голови від 30.03.2011 № 1022-к, ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу прийняття рішень управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району з присвоєнням 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування шляхом переведення з 01.04.2011.

Відповідно до розпорядження Запорізького міського голови від 27.06.2023 № 2228 к/тр, ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району у зв`язку з припиненням шляхом ліквідації управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району з 30.06.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пункту 2 7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022 2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Статтею 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 13 від 09.01.2026 (а.с. 4 10), письмовими поясненнями від 19.12.2025 (а.с 11 12) та наданими нею у судовому засіданні;

- копією паспорта (а.с. 13 15);

- даними Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 16 21);

- Розпорядженням Запорізького міського голови від 30.03.2011 № 1022-к про призначення ОСОБА_1 з 01.04.2011 за переведенням на вакантну посаду начальника відділу прийняття рішень управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району з посадовим окладом згідно зі штатним розписом та присвоєнням їй 11 рангу посадової особи місцевого самоврядування, як таку, що успішно пройшла стажування на цій посаді (а.с. 23);

- Розпорядженням Запорізького міського голови від 27.06.2023 № 2228 к/тр про звільнення ОСОБА_1 30.06.2023 з посади начальника відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району згідно з п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з припиненням шляхом ліквідації управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району, з яким останні була ознайомлена під підпис (а.с. 24, 28, 33),;

-попередженням про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та провадженням служби, підписаним ОСОБА_1 від березня 2011 року (а.с. 25);

- розпискою про ознайомлення ОСОБА_1 із Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» та зобов`язанням його виконувати від 12.07.2011 (а.с. 26);

-попередженням про встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування «Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та її проходження, підписаним ОСОБА_1 від 12.12.2011 (а.с. 27);

- листом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 48109/04-2025 від 03.12.2025 (468761) про направлення до управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для організації розгляду в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог законодавства України повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.11.2025 № 47-06/96280-25 щодо можливого порушення в тому числі ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства (а.с. 29);

- листом Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-06/96280-25 від 26.11.2025 про направлення до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в тому числі повідомлення Запорізької міської ради про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 на 2 арк., з послідовністю дій з ІТС Реєстру на 2 арк., всього 4 арк. в 1 прим. (а.с. 30 31);

- повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо ОСОБА_1 , складеного завідувачем сектору з питань запобігання та виявлення корупції виконавчого комітету Запорізької міської ради Долинним Романом від 13.02.2024 за № 07-13/284 (а.с. 32);

- роздруківкою послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 (а.с. 34 36).

даними Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, роздруківкою послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларації підтверджений факт подання документа-декларації 13.02.2024 о 14:08 год;

Вищезазначені докази на переконання суду, є допустимими, достатніми та достовірними, на підставі чого судом встановлено, що ОСОБА_1 , як колишній начальник відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району несвоєчасно подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»).

Сама ОСОБА_1 не заперечує факт несвоєчасного подання декларації, але вказує на те, що в час ліквідації управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району матір ОСОБА_1 захворіла, її стан здоров`я погіршився, вона потребувала постійного догляду, у зв`язку з чим ОСОБА_1 у вказаний період перебувала за місцем проживання матері у м. Апостолове Дніпропетровської області, де здійснювала догляд за матір`ю. Через ці обставини забула про обов`язок декларування. Лише на початку лютого 2024 їй зателефонували з відділу кадрів та нагадали обов`язок декларування, а саме подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»). 13.02.2024 о 14:08 год, перебуваючи у будівлі управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району за адресою: м. Запоріжжя, вул. В`ячеслава Зайцева (колишня вул. Лермонтова), буд. 14, нею було подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушила вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчаснеподала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»).

Разом з цим, згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Щодо дати вчинення вказаного правопорушення, на думку суду, датою вчинення даного правопорушення слід вважати дату, коли у ОСОБА_1 сплив строк подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»), що відповідає вимогам ч. 2 ст. 45, пункту 2-7 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», коли у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»). А саме: відповідно до розпорядження Запорізького міського голови від 27.06.2023 № 2228 к/тр, ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району у зв`язку з припиненням шляхом ліквідації управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району з 30.06.2023. Декларація при звільненні подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Отже у ОСОБА_1 при звільненні з посади начальника відділу прийняття рішень управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району з 30.06.2023, після припинення діяльності, виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») в термін до 30.07.2023, тобто у наступний день 31.07.2023 такий строк сплив. Однак, відповідно до пунктів 2-7 розділу ХІІІ Закону № 1700-VII, особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. За таких підстав суд вважає, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 01.02.2024 року, тобто у наступний день після 31.01.2024 такий строк сплив. Тому, на думку суду, висновок уповноваженої особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 13 від 09.01.2026, що датою вчинення даного адміністративного правопорушення є 13.02.2024 року, суд вважає помилковим.

Далі, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграє день виявлення правопорушення.

Відповідно до змісту диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП убачається, що з об`єктивної сторони протиправний намір цього адміністративного правопорушення реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації) та бездіяльності (неподання декларації). При цьому, характеризуючою ознакою вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Із системного аналізу законодавства у сфері запобігання та протидії корупції, вбачається, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання суб`єктами уповноваженими на складання протоколів про адміністративні корупційні правопорушення інформації про таке порушення.

При встановленні наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, такими суб`єктами повинні обов`язково з`ясовуватися обставини щодо віднесення суб`єкта адміністративного правопорушення до осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», щодо несвоєчасності подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також обставини щодо наявності або відсутності у такої особи поважних причин несвоєчасної подачі декларації.

Тому, моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією слід вважати момент отримання інформації про наявність складу такого порушення уповноваженими особою чи органом державної влади.

У складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою зазначено, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли посадовою особою органу Національної поліції надано оцінку зібраним доказам у їхній сукупності та отримано пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності у неї поважних причин несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»). Тому, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення уповноважена особа вважає дату 19.12.2025.

Однак суд вважає, що з таким твердженням погодитись не можна.

Як випливає з копії повідомлення завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції виконавчого комітету Запорізької міської ради ОСОБА_2 від 13.02.2024 за № 07-13/284 на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції (далі Агентство) про факт не надання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, Агентство було повідомлено про встановлення факту не подання ОСОБА_1 декларації, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»). Отже станом на 13.02.2024 було виявлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»), і така інформація була скерована на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції.

Далі, матеріали справи містять дані Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відомості щодо послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 .

Результат пошуку цієї інформації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування засвідчив, що днем подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») ОСОБА_1 на офіційному веб-сайті НАЗК є 13.02.2024 о 14:08 год.

Отже, володіючи інформацією про дату подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»), розцінюючи, що ОСОБА_1 повідомила про свій майновий стан на офіційному веб-сайті НАЗК, здійснила заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання свого майнового стану у відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу, тому суд дійшов висновку, що датою виявлення правопорушення слід вважати 13.02.2024.

Водночас суд зауважує, що діючим законодавством чітко не визначено, що слід вважати днем виявлення правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства і джерелом права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ, зокрема висловлює в рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Так, у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 р.(заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини встановив порушення ст. 6 Конвенції і зазначив, що національними органами не було дотримано вимогу законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

У згаданому рішенні Суд зазначив, що відповідні правові акти явно суперечили один одному. У результаті цього національні органи на свій власний розсуд застосували протилежні підходи щодо співвідношення цих правових актів. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56).

Отже, у разі, коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язанні застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

З цього питання звертає на себе увагу час обізнаності уповноваженого органу у сфері протидії корупції про недотримання особою певних вимог законодавства, день надання оцінки зібраним доказам за твердженням ініціатора складання протоколу, так і дати надання пояснень особою, яка вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, що є розтягнутим у часі.

Тому, у даному випадку за встановлених вище обставин, днем закінчення передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення слід вважати 13.08.2024.

Зволікання з проведенням ефективної адміністративної перевірки та зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути підставою для штучного продовження строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Суддя вважає посилання уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією на те, що днем виявлення вчиненого правопорушення слід вважати дату оцінку доказів зібраним доказам у їх сукупності та отримання пояснення від ОСОБА_1 , помилковим, оскільки не можна ототожнювати дату оцінки зібраним доказам у їхній сукупності та отримання пояснень від ОСОБА_1 та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами. Підстави для складання протоколу були наявні раніше, коли ОСОБА_1 повідомила про свій майновий стан на офіційному веб-сайті НАЗК, та здійснила заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання свого майнового стану у відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу. Суд звертає увагу, що ці докази є відкритими і загальнодоступними, але роздруковані лише в листопаді 2025 року.

Вважаю за необхідне у даній справі констатувати, що обчислення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності не може залежати від спритності посадової особи (швидкості дій вчинених уповноваженою особою) у наданні оцінки доказам, інакше буде свавільним.

Отже, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України суд визнає 13.02.2024.

Таким чином, зважаючи на вимоги ст. 38 КУпАП строк для притягнення особи до адміністративної відповідальності на даний час закінчився, оскільки адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що справа надійшла до суду 12.01.2026, та під час розгляду справи з незалежних від суду причин, строк притягнення до адміністративної відповідальності особи закінчився 13.08.2024.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення припиняється в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Підсумовуючи вищевикладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд зазначає, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні правопорушення.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, п. 7 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя І. П. Соболєва