Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Краснопольської Л.П.

при секретарі судового засідання Довгій С.В.

за участю прокурора Моспана О.О.

особи, що притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1

представника Турти А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративні матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Голованівськ Кіровоградської області, українки, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , працюючої адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» Новоархангельської селищної ради, зареєстрованої та фактично проживаючої : АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2025 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшов протокол №461/25 про адміністративне правопорушення від 07.10.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №461/25 від 07.10.2025 року вбачається, що Розпорядженням Новоархангельського селищного голови від 25.05.2022 року №59-к «Про призначення ОСОБА_1 на посаду відділу Центру надання адміністративних послуг Новоархангельської селищної ради з 01.06.2022 року». Із залишенням у неї 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад органу місцевого самоврядування.

Розпорядженням Новоархангельського селищного голови від 07.08.2023 року №147-к, ОСОБА_1 звільнено з посади адміністратора відділу Центр надання адміністративних послуг Новоархангельської селищної ради, 07.08.2023 року. Таким чином, ОСОБА_1 , станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2024 року була суб`єктом декларування, в розумінні та відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», на якого поширювалася і поширюється його дія. Відповідно, у ОСОБА_1 01.01.2024 року виник обов`язок подати декларацію за 2023 рік у період з 00 год. 00 хв. 01.01.2024 року до 00 год. 00 хв. 01.04.2024 року. Згідно відомостей з Реєстру декларацій за 2023 рік, ОСОБА_1 , як суб`єктом декларування подано (опубліковано) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 25.11.2024 року о 14:09 год, тобто несвоєчасно.

Відповідно до рішення від 04.04.2017 року № 124, під поважними причинами слід розуміти: - неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; - неможливість особи подати вчасно декларацію, в зв`язку з хворобою; - перебуванням особи на лікуванні; - внаслідок стихійного лиха; - технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребовуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію.

Даними діями було вчинено адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП у зв`язку з чим, просив накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Клопотання про закриття провадження вважає таким, що не підлягає задоволенню, оскільки шестимісячний строк притягнення не сплив, так як протокол складено 07.10.2025 року і саме з цього часу почався відлік строку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнала, не заперечувала факт адмінправопорушення, вказала, що строки притягнення до відповідальності минули.

Її представник в судовому засіданні зазначила, що строки притягнення її клієнтки до адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення сплили, Момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення, тому просила закрити провадження на підставі ст. 38 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

П. «б» ч. 1 ст. 3Закону України "Про запобігання корупції" передбачає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Згідно Розпорядження Новоархангельського селищного голови від 25.05.2022 року №59-к ОСОБА_1 було призначено на посаду відділу Центру надання адміністративних послуг Новоархангельської селищної ради з 01.06.2022 року, із залишенням у неї 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії посад органу місцевого самоврядування. Таким чином, ОСОБА_1 станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2024 року була суб`єктом декларування у розумінні та відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 Закону "Про запобігання корупції".

Ст. 45 Закону України"Про запобігання корупції" передбачено, що особи, зазначені у пункті 1,підпунктах "а","в"-"ґ"пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону України від 08.07.2022 року № 2381-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022 року, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев`яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування

Законом України від 20 вересня 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023 року відновлено обов`язок подання декларацій, повідомлень про суттєві зміни в майновому стані та ряд інших зобов`язань, які були призупинені під час дії воєнного стану на території України.

А отже, обов`язок подати декларацію за 2023 рік у ОСОБА_1 виник до 00 год. 00 хв. 01.01.2024 року. Разом з тим, відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру декларація за 2023 рік ОСОБА_1 опублікована шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі 25.11.2024 року о 14 год. 09 хв., тобто після кінцевої дати подачі такої декларації несвоєчасно.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,- тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП вбачається, що з об`єктивної сторони протиправний намір цього адміністративного правопорушення реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації). При цьому, характеризуючою ознакою вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

При встановленні наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, такими суб`єктами повинні обов`язково з`ясовуватися обставини щодо віднесення суб`єкта адміністративного правопорушення до осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», щодо несвоєчасності подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також обставини щодо наявності або відсутності у такої особи поважних причин несвоєчасної подачі декларації.

Причин, які б свідчили про поважність несвоєчасного подання ОСОБА_1 , декларації після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік під час розгляду справи не встановлено, оскільки докази на підтвердження поважності причин несвоєчасного подання вказаної декларації ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні. З урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і вина її доведена повністю, оскільки її посада наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями юридичної особи публічного права.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині пропущення встановленого законом строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Посилання ОСОБА_1 , що моментом виявлення вчинення нею адміністративного правопорушення є дата вихідного листа ОСОБА_2 з питань запобігання корупції про повідомлення його про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є в даному випадку безпідставним, так як НАЗК не є суб`єктом уповноваженим на перевірку та складання протоколів про адміністративні корупційні правопорушення.

Відповідно ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень передбачених ст..ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складення можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складанні протоколу.

Таким чином, датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_1 в межах процесуальних строків, передбачених ст. 38 КУпАП і такий висновок суду узгоджується із висновками Верховного Суду (лист від 09.04.2021 № 1089/0/2-21) про те, що виявити адміністративне правопорушення означає установити наявність підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім того, відповідно до роз`яснень НАЗК, зокрема, листа за вих. №47-09/27771/21 від 26.04.2021, початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, проте факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складенні протоколу.

В даному випадку, дії оперуповноваженого управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до складення цього протоколу, а саме до 07.10.2025 року, свідчать лише про проведення процесуальних дій для отримання певних відомостей, які підтверджують чи спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, з матеріалів справи убачається, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП , є дата складання протоколу , тобто 07.10.2025 року ( а.с. 6).

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.255КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів Національної поліції за статтями 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Враховуючи вищевикладене, доводи викладені ОСОБА_1 , щодо закінчення строку накладення адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Обставин, передбачених ст.247 КУпАП, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі досліджених доказів, які знаходяться в матеріалах справи, не встановлено.

Суд вважає необгрунтованими доводи захисника Турти А.В. щодо дати виявлення адміністративних правопорушень, зокрема не пізніше року, оскільки висновок про виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути зроблений особою, уповноваженою на складання протоколу, виключно на підставі всіх необхідних та достатніх доказів, зібраних на підтвердження об`єктивних та суб`єктивних ознак цієї категорії правопорушень. Тобто, вважати моментом початку спливу строку накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, день виявлення лише окремих ознак такого правопорушення (без повної інформації про наявність всіх необхідних елементів складу правопорушення), є необ`єктивним.

З огляду на викладене, датою виявлення адміністративного правопорушення є закінчення проведення повної перевірки обставин несвоєчасного подання особою декларації, в тому числі і поважності причин пропуску нею встановленого законом строку шляхом отримання від такої особи письмових пояснень.

Враховуючи викладене, висновок особи, уповноваженої на складання протоколу, про виявлення вчиненого особою адміністративного правопорушення, процесуально оформлюється саме у виді протоколу, що відповідає змісту ст.256 КУпАП, а тому датою виявлення такого правопорушення є дата складення протоколу, а саме 07.10.2025 року.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстави для закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу) з огляду на те, що з дати складення протоколу 07 жовтня 2025 року та до дати судового розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.4 ст.36 КУпАП, не закінчився.

Суд звертає увагу, що наведені у клопотанні доводи не спрямовані на спростування факту вчинення адміністративного правопорушення або відсутності в діях ОСОБА_1 його складу, а зводяться виключно до формального посилання на строки давності як підставу для уникнення передбачених законом наслідків. Подання зазначеного клопотання є реалізацією процесуальних прав не з метою захисту від необґрунтованого притягнення до відповідальності, а з метою ухилення від адміністративної відповідальності. Застосування інституту строків притягнення до відповідальності не може використовуватись як спосіб уникнення відповідальності за наявності елементів складу адміністративного правопорушення, оскільки б це суперечило принципу невідворотності відповідальності.

Разом з тим, суд бере до уваги процесуальну поведінку ОСОБА_1 протягом справи, а саме неодноразові клопотання про відкладення, іншого роду клопотання які затягують строки розгляду справи. Зазначені дії в сукупності свідчать про недобросовісне використання процесуальних прав, яке проявляється у штучному затягуванні розгляду справи з розрахунку спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП доведена повністю та підтверджується матеріалами справи. Доводи ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки вони не спростовують встановлених судом обставин та не підтверджені належними доказами. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» не виконала обов`язок щодо подання декларації у встановлений законом строк, що свідчить про порушення механізму фінансового контролю, який є одним із ключових інструментів запобігання та протидії корупції. Метою запровадження фінансового контролю є забезпечення прозорості доходів і майнового стану осіб, які здійснюють публічні функції, створення умов для громадського контролю та запобігання зловживанням службовим становищем. Невиконання та формальне виконання такого обов`язку нівелює саму сутність антикорупційного законодавства та підриває довіру суспільства до органів державної влади. Суд враховує, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, а тому для притягнення до відповідальності не вимагається настання будь-яких шкідливих наслідків. Сам факт пропущення строку подання декларації є достатньою підставою для адміністративної відповідальності, незалежно від мотивів особи та причин такого порушення, за відсутності доказів наявності поважних причин. Особа, обіймаючи посаду в органі публічної влади, повинна усвідомлювати підвищений стандарт правової відповідальності та проявляти належну обачність у виконанні покладених на неї законом обов`язків. Верховний суд неодноразово наголошував, що обов`язок подання декларації є персональним, безумовним та покладає на суб`єкта підвищений стандарт правової поведінки. Саме по собі порушення строків подання декларації свідчить про зневажливе ставлення до виконання покладених законом обов`язків. ОСОБА_1 , будучи обізнаною з вимогами антикорупційного законодавства та неодноразово виконуючи обов`язок щодо подання декларацій передбачала можливість настання негативних правових наслідків у разі порушення строків, однак самовпевнено розраховувала на їх відсутність. Особа мала реальну можливість дотриматися вимог закону, оскільки строки подання декларації є чітко визначеними, загальновідомими та достатніми для виконання відповідного обов`язку, а доказів наявності об`єктивних та непереборних перешкод, які б унеможливлювали своєчасне подання декларації, матеріали справи н містять. Таким чином, суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 не вжила всіх залежних від неї заходів для дотримання вимог фінансового контролю, проявивши легковажне ставлення до покладеного обов`язку. Вчинене ОСОБА_1 правопорушення підриває принципи відкритості та доброчесності публічної служби.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є доведеною та підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення №461/25 та іншими документами долученими до матеріалів справи.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, тому, з метою в подальшому припинення вчинення правопорушень ОСОБА_1 , слід призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Згідно з ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними та громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом, який виніс постанову.

З урахуванням положень ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 176-2, 221, 251, 252, 254, 265, 278, 280 КУпАП, ст.ст. 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу врозмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави, який необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів - УК у Новоархангельському р-ні/Новоархангельський район/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37918230; Банк отримувача- Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача- UA0011539; Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який сплатити за реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача - UA0026001; Код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: