ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Кривий Ріг

15.01.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Міронова В.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн.

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн.

Постанову суд першої інстанції оскаржено захисником Міроновим В.О., який в апеляційній скарзі:

- вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив фактичні обставини справи, не надав оцінку доказам з точки зору їх достатності для доведення винуватості чи невинуватості особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є формальними;

- наголошує, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме близько 23:00год. ОСОБА_1 перебував у іншому місці, та щодо нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, результат позитивний 1,12проміле, тобто час та місце порушення у протоколі за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи, тобто відомості у проколі про адміністративне правопорушення є недостовірними;

- зазначає, що при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в порядку ст. 266-1 КУпАП не застосовувався відеозапис, та не був долучений до справи, відомості про залучення до огляду свідків у протоколі відсутні, відомості про свідків відображені лише в акті огляду на стан сп`яніння, та опитаний щодо обставин справи лише свідок ОСОБА_3 ;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Про дату час та місце ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, тому відповідно до вимог ст. 268 КУпАП відсутні перешкоди для розгляду апеляційної скарги без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та його інтереси в суді апеляційної інстанції представлені в особі захисника Міронова В.О.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 07.06.2025 о 23:00 год. солдат ОСОБА_1 перебував у АДРЕСА_2 (місце тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_1 ) під час виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП суд першої інстанції поклав протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНК-2637 від 08.06.2025; тест на алкоголь, результат якого становить 0,58‰; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, згідно якого огляд проведено в присутності двох свідків та військовослужбовець погодився з результатами огляду; письмові поясненнями свідка ОСОБА_3 ..

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а висновки суду, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції встановив ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_2 (а.с. 9), при огляді ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного приладу та за участі двох свідків був встановлений стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 із показником 0,58 ‰, що підтверджується показником спеціального приладу «Алкотом М» та актом № 2821 від 08.06.2025р. огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 5), тим самим суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо, так і у сукупності, та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції із рішенням суду першої інстанції погоджується, та вважає, що доводи, наведені судом першої інстанції в обґрунтування своїх висновків, є правильними. Суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо так і у сукупності, встановивши ознаки складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в діях ОСОБА_1 та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП., таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив фактичні обставини справи, не надав оцінку доказам з точки зору їх достатності для доведення винуватості чи невинуватості особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є формальними, також не є слушними, оскільки суд першої інстанції повно та всебічно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, та свої висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП обґрунтував сукупністю доказів, які є достатніми та достовірними для прийняття відповідного рішення.

Доводи апеляційної скарги захисника, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме близько 23:00год. ОСОБА_1 перебував у іншому місці, та щодо нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, результат позитивний 1,12проміле, тобто час та місце порушення у протоколі за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи, тобто відомості у протоколі про адміністративне правопорушення є недостовірними, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги оскільки розбіжності у кількох хвилинах між подіями складання протоколів за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не є істотним порушенням для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Як встановлено судом першої інстанції, події зазначених адміністративних правопорушень відбувались послідовно,а саме після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, після чого також були викликані працівники ВСП, та було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та після цього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в порядку ст. 266-1 КУпАП не застосовувався відеозапис, та не був долучений до справи, відомості про залучення до огляду свідків у протоколі відсутні, відомості про свідків відображені лише в акті огляду на стан сп`яніння, та опитаний щодо обставин справи лише свідок ОСОБА_3 є також неспроможними, оскільки процедура огляду військовослужбовця на стан сп`яніння із залученням двох свідків відповідає вимогам ст. 266-1 КУпАП. При цьому складання проколу про адміністративне правопорушення із незазначенням в ньому вказаних свідків не впливають на фактичні обставини справи, правильність їх вирішення, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки вони зазначені в акті огляду особи на стан сп`яніння та узгоджуються з ним.

Щодо опитування про фактичні обставини справи лише свідка ОСОБА_3 , то вказані доводи також не є слушними, оскільки КУпАП не вимагає обов`язкового опитування свідків при складанні матеріалів справи, тим більше всіх свідків, залучених до справи.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням, підстави для його скасування відсутні, інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Міронова Віктора Олександровича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя