ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.10.2025 о 02 год 50 хв у м. Київ, вулиця Ушинського, 41, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Merceres-Benz 190», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода). Від проходження огляду у встановлений законом порядку, у лікаря-нарколога, водій відмовився.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494309 від 26.10.2025 відносно ОСОБА_1 поліцейським 2 взводу 6 роти 4 батальйонну полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капралом поліції Осаулюком Р.О. складено за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до довідки старшого інспектора з о/д відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у місті Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Миколаєнко Н., яка міститься в матеріалах справи, (а.с.5), проведеною перевіркою встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.06.2025 вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.130 КУпАП. Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області (суддя Іванюк Т.I. справа №

734/2583/25) від 21.07.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Враховуючи вищезазначене, просить суд вчинене гр. ОСОБА_1 26.10.2025 близько 02 год. 50 хв. адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУПАП, розглядати за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, постанова Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.07.2025 не містить відомостей про набрання нею законної сили, а матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт набрання зазначеним судовим рішенням законної сили на момент складання протоколу серії ЕПР1 № 494309 від 26.10.2025.

За таких обставин, суд доходить висновку, що на момент складення протоколу ОСОБА_1 не підпадав під визначення особи, яка протягом року була піддана адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак відсутні правові підстави для кваліфікації його дій за ч.2 ст.130 КУпАП. У зв`язку з цим дії ОСОБА_1 кваліфіковані судом за ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494309 від 26.10.2025.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надіслав.

З урахуванням участі в розгляді справи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Берьозкіної Ю.В., її думки стосовно можливості проведення судового розгляду за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та положень ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності останнього, в присутності його захисника на підставі наявних матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Берьозкіна Ю.В. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення та підтримала вказане клопотання у судовому засіданні. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля, оскільки у момент прибуття працівників поліції транспортний засіб не перебував у русі, ОСОБА_1 знаходився поряд з транспортним засобом, будь-які докази безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом (відео фіксація руху автомобіля, покази незацікавлених свідків, фіксація моменту зупинки транспортного засобу) в матеріалах справи відсутні. Також зазначила, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази про те, що працівниками поліції було задокументовано та доведено належними та допустимими доказами факт порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснювати законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, зазначила, що в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «Драгер». Наголошує на тому, що ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я ніхто не доставляв і таке зобов`язання водію працівниками поліції пояснено не було, тобто працівник патрульної поліції ввів в оману ОСОБА_1 щодо факту відмови пройти обстеження на виявлення алкоголю в його крові, запропонував «Драгер», а зафіксував по суті відмову їхати в медичний заклад.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- адвоката Берьозкіної Ю.В., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494309 від 26.10.2025 (а.с.1), картку обліку адміністративного правопорушення (а.с.2), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП "КМНКЛ" Соціотерапія (а.с.4); довідку старшого лейтенанта поліції Миколаєнко Н. від 27.10.2025 (а.с.5), постанову Козелецького районного суду Чернігівської областівід 21.07.2025 (а.с. 8-11), реєстраційну картку транспортного засобу «Merceres-Benz 190», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.12), клопотання захисника про закриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров"я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Як вказувалося вище, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Диспозиція статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Суд неодноразово наголошував на тому, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 26.10.2025 о 02 год 50 хв у м. Київ, вулиця Ушинського, 41, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Merceres-Benz 190», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода). Від проходження огляду у встановлений законом порядку, у лікаря-нарколога, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні наступних доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494309 від 26.10.2025 (а.с.1),

- карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с.2),

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП "КМНКЛ" Соціотерапія (а.с.4);

- реєстраційною карткою транспортного засобу «Merceres-Benz 190», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.12),

- відеозаписом з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) від 11.07.2025, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №100 від 03.02.2016.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Надані суду відеозаписи від 26.10.2025 року фіксують, що о 03:52 патрульні поліцейські підходять до ОСОБА_1 та запитують на кого зареєстрований автомобіль, останній відповідає, що транспортний засіб зареєстрований на його маму. Далі, працівник патрульної поліції запитує у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні чи наркотичні засоби, на що особа відповідає «не вживав». Далі патрульні поліцейські здійснюють перевірку документів водія та о 03:53 пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому патрульний поліцейський зазначає «є підозра про те, що ваш водій вживав алкогольні напої». О 03:53:58 ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest. О 03:59:20 працівник патрульної поліції повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest,, однак останній відповідає, що в нього не має бажання на проходження вказаного огляду. Далі, ОСОБА_1 зазначив, що зранку випив 0,5 пива та вважає, що вказане буде показано на приладі. Після чого співробітники патрульної поліції роз`яснюють водієві його права та складають протокол про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи доводи захисника Берьозкіної Ю.В. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд враховує, що відповідно до п. 27 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визначено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

У судовому засіданні встановлено, що 26.10.2025 о 02 год 50 хв у м. Київ, вулиця Ушинського, 41, під час дії комендантської години, було зупинено транспортний засіб «Merceres-Benz 190», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Також суд зауважує на тому, що саме у ОСОБА_1 знаходились ключі від автомобіля. З відеозапису, дослідженому у судовому засіданні, вбачається, що свідки, побратими ОСОБА_1 , зазначили, що він не вживав алкогольних напоїв, посилаючись на те, що саме він є водієм. Водночас у ході бесіди з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. Отже, доводи представника правопорушника адвоката Берьозкіної Ю.В. про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, суд відкидає, оскільки вважає їх необґрунтованими з наведених вище підстав.

Відеозапис також містить фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest на місці зупинки, а саме: о 03:53:58 патрульний поліцейський вдруге пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою.

У судовому засіданні захисник Берьозкіна Ю.В. також зазначала про те, що вказаний транспортний засіб був зупинений у порушення вимог діючого законодавства, тому працівники поліції не мали права перевіряти водія. Однак, суд не погоджується із цими доводами, оскільки відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи: у тому числі п.4) зупинення транспортного засобу. Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про національну поліцію». Відповідно до положень п.1 ч.1ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Крім того, суд зважає і на те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №67/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан терміном на 30 днів, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів до 03 лютого 2026 року.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення правового режиму воєнного стану», уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках:

- якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

- якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

- якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом;

- якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо;

- якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

- якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;

- порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Викладене узгоджується із Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, матеріали справи містять інформацію про законність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Доводи адвоката Берьозкіної Ю.В. про те, що у ОСОБА_1 не було жодних ознак алкогольного сп`яніння, суд відхиляє та звертає увагу на те, що висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер та такі ознаки встановлюються на місці зупинки водія транспортного засобу. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому зазначені ознаки, які дали поліцейському підстави висунути вимогу про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Суд також зазначає, що у контексті застосування положень статті 130 КУпАП процедура огляду фактично розпочинається з моменту встановлення у водія ознак сп`яніння та пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння з метою підтвердження або спростування стану водія, встановленого працівниками поліції. У подальшому, в залежності від волевиявлення водія, або проводиться відповідний огляд на стан сп`яніння у передбачений законом спосіб, або, у разі відмови водія від проходження такого огляду, настають наслідки, передбачені ст. 130 КУпАП.

Що стосується проведення огляду у закладі охорони здоров`я, то варто звернути увагу на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у графі «огляд проводився за допомогою» та «результати огляду» якого наявний прочерк, що свідчить про те, що такий огляд не проводився, а отже обов`язку доставки у двогодинний термін у патрульних поліції не було, що відповідає вимогам п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 порушивши вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, зокрема матеріали справи не містять відомостей про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення інших правопорушень, відтак суд визнає останнього таким, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є особою середнього віку, не є інвалідом.

Обставин, що згідно ст.ст. 34-35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, дотримуючись принципу індивідуалізації стягнення, закріпленого у ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до Правил дорожнього руху, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст.33,34,35,40-1,130,283-285,287, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя Я.В. Кравченко