Провадження № 3/466/94/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Едер П. Т., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «Медичний центр Святої Параскеви», , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

у с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ № 1706/13-01-04-03 №008582 від 20 листопада 2025 року, посадовою особою головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб інших галузей, управління опадткування юридичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Наконечною Іриною Зіновіївною, при камеральній перевірці ТзОВ «Медичний центр Святої Параскеви», , податкова адреса: м. Львів, вул. Софії Яблонської, 7, встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 , головний бухгалтер ТзОВ «Медичний центр Святої Параскеви», вчинила правопорушення, а саме неподання платіжного доручення на перерахування суми ПДВ в розмірі 65874,0 грн., яка зазначена в податковій декларації за вересень від 20.10.2025 №, термін сплати 30.10.2025, чим порушено ч. 1 ст. 163-2 КУпАП від 07.12.1984р. №8073-Х 9із змінами та доповненнями), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.163-2 КУпАП.

На розгляд адміністративної справи в суді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням. Причини неявки невідомі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки остання була повідомлена про те, що протокол буде розглядатися в Шевченківському районному суді м. Львова та повідомлена судом про дату та час судового засідання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи приходжу наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ № 1706/13-01-04-03 №008582 від 20 листопада 2025 року, актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил сплати податків, платежів, зборів від 19.11.2025 року № 52465/13-01-04-03/36417058, повідомленням викликом №44928/6/13-01-04-03 від 13.11.2025.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 враховуючи особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у виді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 268, 283-285 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 грн. (вісімдесят п`ять гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя П. Т. Едер