№ 755/361/26
№ 3/755/401/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інваліда 2-ї групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 26.01.2026 року було об`єднано в одне провадження справи за номерами № 755/361/26 та № 755/363/26 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, присвоївши єдиний номер № 755/361/26 (провадження номер 3/755/401/26).

Так, ОСОБА_1 , 08 грудня 2025 року, о 20 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно свекра (батька дружини - ОСОБА_2 ), а саме: вдарив; висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого, була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю останнього (правопорушення вчинено повторно протягом року), тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Зокрема, ОСОБА_1 , 08 грудня 2025 року, о 20 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме: ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого, була завдана шкода психологічному здоров`ю останньої (правопорушення вчинено повторно протягом року), тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, зазначивши, що на даний час, вони з дружиною та її батьком примирилися, висловив жаль з приводу вчиненого, запевнив, що у майбутньому нічого подібного більше вчиняти не буде, є інвалідом 2-ї групи, а тому, прохав обмежитися мінімальним штрафом.

ОСОБА_3 (дружина) у судовому засіданні підтвердила пояснення, надані її чоловіком ОСОБА_1 , зазначивши, що вони дійсно примирилися, зокрема, останній також примирився і з її батьком ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно із ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частиною 3 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Крім того, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 233688 та серії ВАБ № 233687; рапортом працівника поліції; заявами; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №543869; постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.02.2025 року щодо кваліфікації за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Зокрема, санкція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає - накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 30-1, ч. 2 ст. 32 КУпАП, громадські роботи не призначаються особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років, а також адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

Так, ОСОБА_1 , відповідно до наданих документів, є інвалідом другої групи довічно, тому адміністративні стягнення у виді громадських робіт або адміністративного арешту не можуть бути призначені останньому.

На підставі викладеного та враховуючи думку потерпілої, а також те, що ОСОБА_1 вину визнав, є інвалідом 2-ї групи, приходжу до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя