Дата документу 14.01.2026
Провадження № 3/334/85/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області відділ адміністративної практики у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст.130, ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2025 об 23 годині 25 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Михайла Грушевського, буд.37, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпеці при змінні напрямку руху. Внаслідок чого скоїв наїзд на дерево. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав матеріальної шкоди, травмованих не має, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР та п. 10.1 ПДР.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 520156 від 22.11.2025 за ст. 124 КУпАП.

21.11.2025 об 23 годині 25 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Михайла Грушевського, буд.37, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координація рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, та в медичному закладі у лікаря нарколога водій відмовився.

Від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці події. Про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 520149 від 22.11.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 22.11.2025 об 00:05 за адресою м. Запоріжжя, вул. Михайла Грушевського, буд. 37, бля проїзної частини ОСОБА_1 , вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме: в категоричній формі відмовився надавати документи, що посвідчують особу на законну вимогу працівника поліції, чим вчинив правопорушення за ч.1 ст. 185 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 263825 від 22.11.2025 за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні представник правопорушника адвокат Бичківський О.О. та ОСОБА_1 вину не визнали. Підтримали письмові пояснення, а саме з приводу ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, зазначили, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а був пасажиром.

Із зафіксованих пояснень ОСОБА_1 на відеозапису з бодікамери працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної не здійснював керування транспортним засобом «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 та не вчиняв інкриміноване йому адміністартвине правопорушення, суть якого зафіксована в протоколі ЕПР1 № 520149 від 22.11.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначив, що саме пані ОСОБА_2 (тезка), яка перебувала на місці події, здійснювала керування транспортним засобом, а потім з місця пригоди пішла, залишивши його самого біля розбитої машини.

Також адвокат звертав увагу суду на те що, покази ОСОБА_1 були залишені поліцією поза увагою та від ОСОБА_3 не були відібрані показання, а також зазначені вище показання ОСОБА_1 не були перевірені.

Крім того, пані ОСОБА_3 з незрозумілих та невідомих підстав була сприйнята працівниками поліцією, як дружина ОСОБА_1 .

Поліцією до матеріалів справи не надане посвідчення водія відповідної категорії на ім`я ОСОБА_1 (або тимчасовий талон на право керування транспортним засобом), які б підтверджували право керування транспортним засобом, відповідної категорії та підтверджували те, що він на час зазначеної в протоколі серії ЕПР1 № 520149 від 22.11.2025 мав право керування транспортним засобом.

Також, адвока твказував, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були фактично записані та надиктовані самим працівником поліції, який склав і протокол про адміністративне правопорушення.

Надані до суду матеріали також не є належними доказами того, щодо ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , а також того, що він відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

З приводу адміністративного протоколу ЕПР1 № 520156 від 22.11.2025, зазначили, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не містить в собі жодного належного та допустимого доказу того, що саме ОСОБА_1 є водієм та керував 21.11.2025 об 23 годині 25 хвилин за адресою м. Запоріжжя, вул. Михайла Грушевського, буд.37, транспортним засобом «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 .

З приводу адміністративного протоколу АА № 263825 від 22.11.2025 за ст. 185 КУпАП капітаном ОСОБА_6 не вказано, в чому саме полягала вимога поліцейського і в чому виявилося злісна непокора, це є істотним недоліком, який по суті є підставою для закриття провадження у справі, оскільки відсутній склад правопорушення та незрозумілі обставини. З матеріалів адміністративної справи окрім протоколу не надано жодних належних доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, а сам протокол без доказів не може бути беззаперечним доказом вчиненого правопорушення ст. 185 КУпАП. А також в протоколі не зазначено, у чому саме полягали вимоги поліцейських та в чому проявлялась злісна непокора ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Судом встановлено, що 21.11.2025 об 23 годині 25 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Михайла Грушевського, буд.37, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координація рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, та в медичному закладі у лікаря нарколога водій відмовилась.

Від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці події. Про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 520149 від 22.11.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

21.11.2025 об 23 годині 25 хвилин в м. Запоріжжя, по вул. Михайла Грушевського, буд.37, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпеці при змінні напрямку руху. Внаслідок чого скоїв наїзд на дерево. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав матеріальної шкоди, травмованих не має, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР та п. 10.1 ПДР.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 520156 від 22.11.2025 за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 22.11.2025 об 00:05 за адресою м. Запоріжжя, вул. Михайла Грушевського, буд. 37, бля проїзної частини ОСОБА_1 , вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме: в категоричній формі відмовився надавати документи, що посвідчують особу на законну вимогу працівника поліції, чим вчинив правопорушення за ч.1 ст. 185 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 263825 від 22.11.2025 за ст. 185 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За дії, передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, вчинені особою, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У відповідності до п.1.3 ПДР України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п.1.9. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.

Крім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Все вищевказане узгоджується з статтями 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року, з наступними змінами.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАПне має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи викладене вище, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вчинені особою.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися відповідними доказами.

Положеннями ч. 1ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Конституції України є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

З дослідженого відеозапису вбачається факт, що під час несення служби об 23: 00 співробітники поліції отримали виклик про ДТП в м. Запоріжжя, по вул. Михайла Грушевського, буд. 37. Прибувши на місце було виявлено пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , поряд з яким стояв чоловік з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На неодноразову вимогу працівника поліції надати згідно ст. 32 ч.2 ЗУ «Про національну поліцію» документи, що посвідчують особу не реагував. ОСОБА_1 було попереджений, що не виконуючи законну вимогу працівника поліції, його буде притягнуто за ст. 185 КУпАП, а також, що він буде затриманий згідно ст. 261 КУпАП і до ОСОБА_1 буде застосовано спецзасоби кайданки згідно ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію». Протягом усього часу ОСОБА_1 навмисно поводив себе зухвало, відмовлявся навіть називати своє ім`я. Стверджував, що за кермом був не він, а його дівчина, яка повинна під`їхати. Проте даного відеозапису вбачається, що дівчина на ім`я ОСОБА_7 на місце ДТП приїхала на таксі, тому що її подзвонив ОСОБА_1 , під час піклування з нею та співробітниками поліції, ОСОБА_1 заборонив їй відповідати на запитання.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , які зазначили, що близько 23 години 25 хвилин, вони знаходились у себе на подвір`ї, почули звук машини, що наближалась до будинку і відразу почули гучний звук від удару. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одразу вибігли, щоб з`ясувати, що сталося та надати допомогу - побачили пошкоджений транспортний засіб і поряд водія ОСОБА_1 .

Матеріли справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містить результатів такого оскарження.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається у злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року указано, що відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що вимога працівників поліції була законною та ґрунтується на положеннях п. 3 ч. 1 ст. 23 та п. 5 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак ОСОБА_1 був зобов`язаний її виконати, однак останній знехтував цим, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

З відеозаписів із боді камери працівників поліції убачається, що ОСОБА_1 усвідомлював факт спілкування саме з працівниками поліції, які неодноразово вимагали у нього надати документи, і цілеспрямовано, свідомо, умисно відмовлявся назвати своє ім`я та прізвище та надати документи що посвідчують його особу.

Таким чином, доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, є безпідставними.

Суд приходить до висновку, що доводи захисника та ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 , оскільки в зданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 мав намір домовитися з співробітниками поліції ( камера № 474345 23:43:07) про ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення, будь-яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

Вчинення правопорушення підтверджуються обставинами викладеними у протоколі. Факт вчинення адміністративного правопорушення крім того, підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, довідкою щодо повторності, протоколом серії ЕПР 1 № 520156 від 22.11.2025 за ст. 124 КУпАП, схемою місця ДТП, протоколом АП 318 № 038982 про адміністративне затримання від 22.11.2025 фототаблицею з місця події, протоколом серії АА № 263825, диском з відеозаписом правопорушення, рапортом.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 185 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При призначенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, коли особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, в даному випадку в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи дані на ОСОБА_1 , пом`якшуючі відповідальність обставини та обтяжуючі відповідальність обставин судом невстановлені, суддя вважає за необхідне обрати стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

В силу абзацу 5 ч. 1 ст. 3, пункту 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення із правопорушника слід стягнути судовий збір.

Керуючись ч.1 ст.130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 185 та ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн 00 коп. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Філіпова І. М.