ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Сербіній І.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Захарової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Захарової М.В. на постанову судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 08.08.2025 о 22:40 годині в м. Кривий Ріг по вул. Миколи Світальського 5, ОСОБА_1 керував тз ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновом медичного закладу КП КЗПНД ДОР 1181 від 11.08.2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Захарова М.В. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутність події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом не повно з`ясовані обставини справи та надано невірну оцінку наявним у справі доказам. Звертає увагу на те, що протокол складений за відсутності ОСОБА_1 та поза межами строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП. Зауважує про порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП. Вказує на безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зазначає, що ОСОБА_1 про результати огляду ніхто не інформував та про них він дізнався з рішення суду. З самого висновку не вбачається, що рівень алкоголю в крові або видихаємому повітрі перевищував гранично допустимі рівні.

Зауважує про відсутність у матеріалах справи доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 7 Порядку саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд із дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував всі обставин справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 491763 від 23.10.2025 року, згідно якого 08.08.2025 року о 23:20:00 год. в м. Кривий Ріг по вул. Миколи Світальського, 5 водій ОСОБА_1 керував тз ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного закладу КП КЗПНД ДОР 1181 від 11.08.2025 року, чим п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1181 складеному 11.08.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, згідно якого 08.08.2025 року під час патрулювання в нічну зміну в Покровському районі по вул. Женевська біля будинку 16 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено тз ВАЗ 2109 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. На законну вимогу поліцейського пройти медичний огляд на встановлення ступеню сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився, але був згоден пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Водія було доставлено до закладу охорони здоров`я, де він поводився агресивно, то відмовлявся від проходження огляду, то погоджувався. Після проходження огляду повідомив свою адресу: АДРЕСА_1 , для повідомлення результатів огляду.

Рапортами про розшукові дії ОСОБА_1 від 11.08.2025 року, 12.08.2025 року, 16.08.2025 року, 20.08.2025 року, 21.08.2025 року, 24.08.2025 року, 29.09.2025 року, 03.10.2025 року, 04.10.2025 року.

Повідомленням про запрошення ОСОБА_1 для складання адміністративного протоколу від 15.10.2025 року.

Карткою обліку адміністративного правопорушення.

В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , а в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Доводи апеляційної скарги про несвоєчасне складання протоколу, а також його складання за відсутності ОСОБА_1 на увагу не заслуговують, оскільки таке складення обумовлено відсутністю ОСОБА_1 за вказаною ним адресою та безрезультатним розшуком останнього.

Доводи апеляційної скарги про незаконність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на увагу не заслуговують, оскільки підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу може бути не тільки безпосереднє порушення водієм ПДР, а й наявність у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення.

Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Доводи апеляційної скарги про незгоду ОСОБА_1 з встановленими ознаками сп`яніння на увагу не заслуговують, оскільки виявлення таких ознак покладається на працівника поліції та відбувається за оцінкою поліцейського під час спілкування з водієм та в подальшому може слугувати підставою для пропонування пройти відповідний огляд.

Доводи апеляційної скарги про те, що у висновку не зазначено рівень алкоголю в крові або видихаємому повітрі апеляційний суд не приймає, оскільки висновок складений на підставі даних, що містяться в Акті медичного огляду, проведеного лікарем.

Підстави для сумніву у компетенції лікаря, працюючого у медичному закладі та який має вищу медичну освіту, у суду відсутні.

Стосовно доводів про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже ОСОБА_1 , реалізувавши своє право керувати автомобілем, погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Будучи зупиненим працівниками поліції та пройшовши огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 не з`явився до медичного закладу для отримання висновку про результати огляду та повідомив адресу, за якою вже не проживає.

Направлені за адресою проживання ОСОБА_1 судові повістки повернуті на адресу суду.

На підставі вище зазначеного, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, є безпідставними, та суддею прийняте вірне рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. З урахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції правильно дійшов висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).

Відсутність у матеріалах справи доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом на увагу не впливає на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Захарової М.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя