Справа № 706/1577/25 3/706/6/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВПД № 3 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2025 до Христинівського районного суду Черкаської області надійшов датований 17.10.2025 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №024741, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 15.10.2025 близько 12 год 55 хв, перебуваючи в м. Христинівка по вул. Травнева, 23, в магазині «АТБ», здійснила крадіжку стартового пакету «Київстар», вартістю 299 гривень.

Дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковано за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 51 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. При надходженні справи до суду явка особи не була забезпечена службовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 31.10.2025, 02.12.2025, 29.12.2025 та 15.01.2026, не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлялась судовими повістками, які надсилались за місцем її проживання вказаним в протоколі.

При цьому рішенням ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 визначено, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, суддя вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи що, судом вжито заходів щодо забезпечення ОСОБА_1 можливості приймати участь у судовому засіданні, однак вона не скористалась зазначеним правом та суд про причини своєї неявки не повідомила.

При вирішенні справи, суддя виходить з достатності наявних матеріалів для розгляду у визначеному порядку протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняття обґрунтованого і законного рішення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи суддя зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені: пояснення ОСОБА_1 від 16.10.2025; пояснення ОСОБА_2 від 16.10.2025, в яких він повідомляє, що працює старшим охоронцем магазину АТБ та під час перегляду відеозаписів із камер відеоспостереження виявлено вчинення крадіжки невідомою жінкою 10.10.2025 о 21 год 50 хв трьох банок слабоалкогольного напою «Kings Bridg» та 1 пачки цигарок «Winston», а 15.10.2025 о 12 год 55 хв стартового пакету «Київстар»; копію рапорту від 16.10.2025 про те, що 16.10.2025 о 13 год 15 хв надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що під час перегляду записів камер відеонагляду 15.10.2025 встановлено, що невідома жінка здійснила крадіжку слабоалкогольних напоїв та пачки цигарок, вартістю 880 грн; рапорт ДОП СП ВПД № 3 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Гончара Т. про те, що ним було встановлено особу, яка здійснила крадіжку стартового пакету нею виявилася ОСОБА_1 та диск із відеозаписом за 16.10.2025. Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Суддя зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Надані працівниками поліції докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 вини у вчиненні дрібної крадіжки є суперечливими, не узгоджуються між собою та на їх підставі суддя позбавлена можливості однозначно виснувати про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП поза розумним сумнівом.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачують у викраденні із магазину АТБ стартового пакету «Київстар», вартістю 299 грн. Водночас уповноважений представник юридичної особи до органу поліції із заявою чи повідомленням про скоєння даної крадіжки не звертався.

Із дослідженого суддею рапорту від 16.10.2025 убачається, що старший охоронець магазину АТБ ОСОБА_3 повідомив про викрадення невідомою жінкою слабоалкогольних напоїв та 1 пачки цигарок, вартістю 880 грн, які предметом даної справи про адміністративне правопорушення не є.

Заява чи повідомлення про викрадення стартового пакету та докази, які б підтверджували вартість викраденого майна до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені.

Доєднаний до протоколу диск містить відеозапис із магазину за 15.10.2025, однак ідентифікувати особу, що наявна на записі суддя позбавлена можливості, позаяк матеріали справи не містять жодного документа, який би посвідчував особу ОСОБА_1 . Більш того, відсутні відомості щодо видачі або витребування зазначеного відеозапису працівником поліції, що ставить під сумнів допустимість означеного доказу.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. На цьому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України».

Необхідність застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення констатована і у постанові Верховного Суду у справі 463/1352/16-а від 08.07.2020, згідно з якою у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Оскільки наявні у матеріалах справи докази не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51, 247, 251, 256, 278, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Христинівський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Альона ШКОЛЬНА