ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №33/818/241/26 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Харкова від 13 серпня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 07 липня 2025 року о 23-03 год. ОСОБА_1 в м.Харкові по вул.Сумській, 55, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Драгер Алкотест 6820» на місці зупинки транспортного засобу та проведення огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності. Вказав, що працівники поліції не роз`яснили права, передбачені ст.268 КУпАП. Вважає, що не мав ознак алкогольного сп`яніння.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що судом першої інстанції належним чином про дату, час та місцерозгляду справи не повідомлявся; з матеріалами справи та оскаржуваною постановою ознайомився лише 25 вересня 2025 року. Вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначений його мобільний номер телефону.

Твердження ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384678 від 07 липня 2025 року;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-рапорту поліцейського взводу №1 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Г.Черевика;

-довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Харківській області ДПП В.Тарасенка;

-відеозаписів з місця події від 07 липня 2025 року.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Посилання в апеляційній скарзі на не роз`яснення працівниками поліції прав, передбачених ст.268 КУпАП, суперечать наданим відеозаписам з місця події(диск АЛ 6399 ЕПР1 384678, відеозапис export-lvvck.mp4 10 хв. 12 с.).

Доводи наведені в Харківському апеляційному суді ОСОБА_1 про те, що він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та результат такого огляду був негативний, спростовуються наданими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких поліцейські надавали більше чотирьох разів ОСОБА_1 газоаналізатор для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак останній зловживаючи своїми правами, нехтуючи роз`ясненнями працівників поліції щодо способу проходження огляду, свідомо припускався дій, які унеможливлювали отримання результату огляду (диск АЛ 6399 ЕПР1 384678, відеозапис export-lvvck.mp4 03 хв. 57 с.).

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я підтверджується наданими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (диск АЛ 6399 ЕПР1 384678, відеозапис export-lvvck.mp4 08 хв. 50 с.).

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній не звертався зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Харкова від 13 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Харкова від 13 серпня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня