Справа № 583/5497/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2026 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

21.11.2025 стосовно ОСОБА_1 до суду надійшли адміністративні матеріали за №583/5497/25, провадження №3/583/2026/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, №583/5498/25, провадження №3/583/2027/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та №583/5499/25, провадження №3/583/2028/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що дані адміністративні матеріали про адміністративне правопорушення стосуються однієї особи, одночасно розглядаються одним і тим же судом, суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.

Так, ОСОБА_1 19.11.2025 о 15.15 год. по вул. Центральній, 75 в с. Спірне Охтирського району Сумської області керував мотоциклом МТ-11, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, та не маючи при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) п. 2.1 (б) Правил дорожнього руху. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 126 та за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно.

Крім того, ОСОБА_1 19.11.2025 о 15.15 год. по вул. Центральній, 75 в с. Спірне Охтирського району Сумської області, керуючи мотоциклом МТ-11, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовця, чим порушив вимоги п.п. 2.4, 8,9 (б) Правил дорожнього руху. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, підтвердив обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, врахувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходжу наступного висновку.

За приписами ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Диспозицією ч. 2 ст. 126Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з вимогами п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч. 1 ст. 126Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з вимогами п. 2.1 (б) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Диспозицією ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно з вимогами п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.9 (б) ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушень, окрім визнання ним вини, підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №797619 від 19.11.2025, серії AАД №797620 від 19.11.2025 та серії ААД №779895 від 19.11.2025; відеозаписом з нагрудної бодікамери; довідкою з Інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України ІІПС «Армор» за відомостями ГСЦ МВС інформація про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня.

Суд приймає зазначені вище докази до уваги, вважає їх належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такі протоколи складено уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,є такими, що узгоджуються між собою, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпечність та наслідки, до яких вони призвели, або могли призвести, особу порушника, його вік, стан здоров`я, ступінь вини, з метою забезпечення виконання винесеної постанови, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за правилами ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення в межах санкції статті за вказане правопорушення у виді штрафу. В даному випадку призначений вид покарання відповідає тяжкості та наслідкам скоєного правопорушення, а також забезпечить недопущення скоєння правопорушень на подальше.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме (3028 грн х 0,2)=605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 №583/5497/25, провадження №3/583/2026/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, №583/5498/25, провадження №3/583/2027/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та №583/5499/25, провадження №3/583/2028/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі №583/5497/25, провадження №3/583/2026/25.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко