Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5267/25 Головуючий у 1-й інст. Чорній Р. О.
Номер провадження №33/4805/12/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі секретаря Хрус С.А., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Олянюка В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Олянюк Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 17 грудня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 07.04.2025 о 00 годин 20 хвилин в м. Житомирі по вул. Київська 17, водій ОСОБА_1 керував т/з марки Mercedes, р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням захисник Олянюк В.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, невідповідність матеріалам справи та вимогам закону, а також прийняття із значними порушеннями процесуальних норм. У скарзі зазначив, що огляд на стан сп`яніння та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів проведено працівниками поліції з порушенням встановленого законом порядку. Зокрема, працівники поліції не складали протокол у присутності ОСОБА_1 , йому не були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суті вчиненого правопорушення, а також не складали будь-яких інших процесуальних документів. Відеозапис свідчить, що працівник поліції, не роз`яснюючи ОСОБА_1 його прав, визначених ст.63 Конституції, ст.268 КУпАП, суті вчиненого правопорушення, не зазначив про можливість надати пояснення, обмежився лише питанням, чи буде ОСОБА_1 , підписувати та отримувати протокол, і на що останній повідомив, що бажає ознайомлюватись. Наголошує, що уповноваженими особами були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення не складався у присутності ОСОБА_1 . Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП. Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП. Як правильно встановив суддя місцевого суду та вбачається з матеріалів справи, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292917 від 07.04.2025, згідно якого 07.04.2025 о 00 годин 20 хвилин в м. Житомирі по вул. Київська 17, водій ОСОБА_1 керував т/з марки Mercedes, р/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1-3); копією постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4441987 від 07.04.2025, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №152 від 07.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.6); рапортом інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП ст.лейтенанта Олександра Котенко від 07.04.2025 (а.с.7); відеозаписом події (а.с.8). Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 . З відеозапису обставин події вбачається, що на початку відеозапису з боді-камер патрульних поліцейських ОСОБА_1 перебуває за кермом т/з, у якого працює двигун та у якому увімкнена аварійна світлова сигналізація. При цьому, в салоні т/з ОСОБА_1 перебуває сам, інших осіб поруч з т/з немає. На запитання поліцейського «Що це Ви їздите, Ви що не місцевий? Задумались?» ОСОБА_1 відповідає «Місцевий, слизько просто» (фактичний час на відео 00:20), на запитання поліцейського «Десь до дівчини їдете?» ОСОБА_1 киває головою (фактичний час на відео 00:27). При цьому, ОСОБА_1 не заперечує факт керування ним т/з. Крім того, на відеозаписі ОСОБА_1 повідомляє поліцейським про те, що він просто їхав додому, тобто, підтверджує, що є водієм (фактичний час 01:04). Після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, останній спочатку погоджувався на проходження огляду на місці, намагався домовитися з працівниками поліції, та в подальшому відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та виявив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. У закладі охорони здоров`я він був оглянутий лікарем-наркологом, за висновком якого перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також запропоновано здати біологічне середовище кров з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він відмовився. Відповідно до висновку №152 від 07.04.2025 КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені КУпАП. Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписом не зафіксовано, що протокол складався в присутності ОСОБА_1 , на увагу суду не заслуговують, оскільки як вбачається з самого відеозапису, водій ОСОБА_1 вів себе неадекватно, нецензурно виражався, постійно комусь телефонує, про щось хоче домовитися, не реагує на зауваження, розмовляв на підвищених тонах з лікарем, підписуючи документи в лікарні, ставлячи підпис рвав документи, постійно намагався втекти від працівників поліції, а на пропозицію поліцейського ознайомитись та підписати протокол, водій то погоджувався, то відмовлявся, свої реєстраційні документи на транспортний засіб не хотів забирати. Отже, сама поведінка ОСОБА_1 , унеможливлювала складання протоколу та інших адміністративних матеріалів у його присутності. Водія було відсторонено від керування транспортного засобу. Покликання захисника на те, що уповноваженими особами проігноровані вимоги глави 19 КУпАП, що протокол не складався у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого убачається, що працівник поліції повідомив про те, що відносно нього будуть складенні адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, запитує чи буде ознайомлюватися ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, на що останній повідомляє: буду ознайомлюватися, та постійно щось вигадує та комусь телефонує. Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами. Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт. Враховуючи вищенаведене, обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпА не передбачено альтернативних видів стягнення. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП Україн відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

постановила:

Апеляційну захисника Олянюка В.Л. залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 17 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С.Рябенька