Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6012/25
Провадження №: 3/332/53/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Завіновська А.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

25.10.2025 р. о 05.00 год., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Volvo XC90», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Скворцовій, 1 в м. Запоріжжі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя,). Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав повноваження на представництво його інтересів в суді своєму захиснику адвокату Рикуну А.В.

Захисник Рикун А.В. звернувся до суду з рядом клопотань, які підтримав в засіданні, в яких зокрема просив зупинити провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, до закінчення проходження останнім військової служби, визнати відеозапис події правопорушення неналежним та недопустимим доказом, через здійснення його на мобільний телефон, а не відповідні пристрої (боді камеру, службовий реєстратор), а також про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення через, зокрема: незаконність зупинки транспортного засобу; недопустимість такого доказу як відеозапис події правопорушення; порушення процедури проведення огляду, виходячи з положень ст. 266-1 КУпАП та статусу військовослужбовця у ОСОБА_1 , а також через порушення працівниками поліції черговості дій.

Крім того, захисник звернувся до суду з клопотанням про застосування за аналогією права ст. 69 КК України, згідно до якої просив не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності визнання останнього винуватим у вчинені адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним у ній, суд доходить наступного висновку.

Щодо посилань захисника про необхідність зупинення провадження у справі на час проходження ОСОБА_1 військової служби, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою адвоката Рикуна А.В., який і захищає інтереси останнього в суді.

Про недопустимість зупинення провадження у справі з наведених вище обставин зазначає і Верховний Суд у своєму листі від 04.12.2025 року за № 718/0/158-25.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 493350 від 25.10.2025 року за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, внаслідок відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.10.2025 року (а.с. 5);

- рапортом працівника поліції О. Пахомова (а.с. 6);

- довідкою інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має, має посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с. 7);

- відеозаписом події правопорушення (а.с. 9).

Отже, аналізуючи наведені докази та надаючи їм оцінку, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена в повному обсязі.

Стосовно посилань захисника щодо недопустимості та неналежності долученого до матеріалів справи відеозапису, через здійснення його поліцейськими на мобільний телефон, то суд зазначає наступне.

Зі змісту вказаного відеозапису вбачається, що його здійснено на нагрудні камери працівників поліції, на які є посилання у спірному протоколі, при цьому цей запис відображає усю хронологію подій, що мали місце 25.10.2025 року, у т.ч. і даного правопорушення.

Аргументи захисника про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, враховуючи його статус військовослужбовця, що передбачена ст. 266-1 КУпАП, суд відхиляє, оскільки положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби.

Тобто, ст. 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом, поза виконання ними обов`язків військової служби або поза перебування на території військових частин.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Доказів того, що ОСОБА_1 на час зупинки транспортного засобу здійснював обов`язки військової служби суду не надано. Крім того, з відеозапису долученого до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 , як він сам зазначав, їхав додому, про виконання будь-якого військового обов`язку не зазначав.

Щодо посилань захисника на порушення процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, через те, що поліцейський спочатку запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, а потім назвав ознаки, то суд виходить з наступного.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (надалі - Інструкція). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, викладено уповноваженою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та у доданих до нього документах.

Суд зауважає, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п. 4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

При цьому, вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.

Крім того, з відеозапису вбачається, що спочатку поліцейським було названо ознаки наркотичного сп`яніння, а потім вже запропоновано пройти огляд.

Стосовно доводів захисника про те, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції була здійснена за відсутності законних підстав, то суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану. Відтак, під час дії правового режиму воєнного стану, поліцейські наділені, крім іншого, повноваженнями перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України. Крім того, матеріали справи не містять доказів незаконності дій працівників поліції щодо зупинки автомобіля.

Отже, працівники поліції, про що в свою чергу також свідчить технічний носій інформації долучений до матеріалів справи, виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, та запропонувавши останньому пройти огляд на стан такого сп`яніння в медичному закладі, роз`яснивши при цьому усі правові наслідки відмови від проходження такого огляду, правомірно склали спірний протокол.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 при зазначених вище обставинах скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, виходячи з його поведінки під час складання спірного протоколу.

Виходячи з положень статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до порушника, суд виходить з такого.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З огляду на ці обставини, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу, а саме однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування у справі про адміністративне правопорушення положень ст. 69 Кримінального кодексу України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 245, 283, 284 ч.1, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху).

Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: А.П. Завіновська