Провадження № 3/679/45/2026
Справа № 679/32/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О. М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділення поліції № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сільце Славутського району Хмельницької області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 419885 від 19 грудня 2025 року ОСОБА_1 19 грудня 2025 року о 14:00 годині в АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання, передбачених ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання дитини ОСОБА_2 , 2010 року народження, піклувальником якої є ОСОБА_1 . Внаслідок чого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи неповнолітньою 17 грудня 2025 року о 18 год. 20 хв. на дитячому майданчику розпивала слабоалкогольний напій «Revo», об`ємом 0,5 літра, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 178 КУпАП, однак оскільки ОСОБА_2 не досягла шістнадцятирічного віку до відповідальності притягається її піклувальник ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаному вище правопорушенні визнала, просила її суворо не карати, а також врахувати, що вона сама виховує своїх трьох неповнолітніх онуків, зокрема і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім цього ОСОБА_1 пояснила, що впізнає на фото, яке додано до протоколу, свою онуку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, не встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення.

Юридичний склад правопорушення має ознаки, які характеризують об`єкт проступку, об`єктивну сторону, суб`єкт проступку, суб`єктивну сторону.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей полягає у бездіяльності, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно і у неповному обсязі. Таке ухилення може бути у формі бездіяльності, пов`язаної із незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, №2402-III, статтями 150, 180 Сімейного кодексу України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 3 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність батьків настає у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Тобто відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років адміністративного правопорушення може настати саме внаслідок невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

Відповідальність за ч. 1 ст. 178 КУпАП настає у разі розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме у невиконанні 19.12.2025 о 14:00 обов`язків щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області № 344/2015 від 08.10.2015 ОСОБА_1 є опікуном неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так судом встановлено, що працівниками ВП № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 419885 від 19.12.2025 інкриміновано ОСОБА_1 невиконання нею своїх обов`язків щодо виховання ОСОБА_2 саме 19.12.2025 о 14:00, внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_2 17.12.2025 о 18:20 на дитячому майданчику розпивала слабоалкогольний напій «Revo», об`ємом 0,5 літра, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Проте вчинення ОСОБА_2 17.12.2025 о 18:20 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, не може бути наслідком невиконання ОСОБА_1 19.12.2025 о 14:00 своїх обов`язків щодо виховання ОСОБА_2 , оскільки події датовані 17.12.2025 передують подіям, які датовані 19.12.2025.

Отже інкриміноване ОСОБА_1 невиконання 19.12.2025 обов`язків щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 , внаслідок чого ОСОБА_2 17.12.2025 вчинила правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, як про це зазначено у протоколі, виключає можливість настання для ОСОБА_1 відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Також суд зазначає, що саме по собі визнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може свідчити про те, що особа дійсно вчинила адміністративне правопорушення.

Вказуючи на ухилення 19.12.2025 ОСОБА_1 щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 правоохоронний орган посилається на обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 150 СК України, якою передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Проте у протоколі про адміністративне правопорушення правоохоронним органом не зазначено від яких же саме обов`язків щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 ухилилася 19.12.2025 ОСОБА_1 .

Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як опікун, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню неповнолітньої ОСОБА_3 .

Також, будь-які документи, що підтверджують факт, ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_4 відсутні, не має пояснень свідків та інших осіб, які б могли підтвердити факт ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

До протоколу, як доказ вчинення ОСОБА_2 17.12.2025 о 18:20 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, додано фото, на якому зображено особу в темну пору, обличчя цієї особи закрито рукою, а також фото, на якому зображено столик в темну пору доби, на столику стоять дві відкорковані жерстяні банки напою «Revo». Дані фото не містять ані дати, ані будь-яких інших ідентифікуючих даних, як щодо зображеної особи так і щодо місця здійснення фото, зокрема, що це територія дитячого майданчика.

Так судом встановлено, що правоохоронним органом під час складання адміністративного протоколу не було залучено свідків, не додано до матеріалів справи будь-яких доказів, зокрема, вилученого, відеофіксації правопорушення або інших доказів, які б доводили факт розпивання неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слабоалкогольного напою «Revo» на дитячому майданчику.

Саме по собі додане до протоколу фото, яке є єдиним доказом у справі та не містить в собі дати та часу фотографування, з якого неможливо ідентифікувати територію дитячого майданчика не може свідчити про розпивання неповнолітньою ОСОБА_2 17.12.2025 о 18:20 слабоалкогольного напою «Revo» на дитячому майданчику.

Факт того, що ОСОБА_1 на фото, яке додане до протоколу, впізнала свою онуку не свідчить про те, що ОСОБА_2 розпивала слабоалкогольний напій «Revo» на дитячому майданчику. Більш того, як вже зазначив суд вище, саме фото не містить дати.

Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП матеріали справи не містять.

Також судом враховується, що відповідно до висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ,застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Протокол сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи та не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)).

Згідно з ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП, суд дійшов висновку, що її вина належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням наведеного, суд прийшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 175-1, 184, 245, 251, 252, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О. М. Гавриленко