Справа № 165/4536/25
Провадження № 3/165/129/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Рибас А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління державної податкової служби у Волинській області ДПС України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , керівник ТОВ «ПОРТ УКРСЕРВІС»,

за ч. 2 ст. 1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

24 грудня 2025 року до Нововолинського міського суду Волинської області з Головного управління державної податкової служби у Волинській області ДПС України надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 1631 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 2321/03-20-04-04 від 10 грудня 2025 року вказано, що за результатами камеральної перевірки встановлено, що керівник ТОВ «ПОРТ УКРСЕРВІС» ОСОБА_1 вчинив правопорушення: не подання податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період «жовтень 2025 року» (по терміну подання 20.11.2025 р., декларацію не подано), чим порушено п. 49.1., пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI та пункту 203.1 статті 203 розділу V Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями).

У суд ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

При цьому, суддя враховує, що статтею 268 КУпАП встановлений обов`язок учасника судового процесу добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу, судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи. Крім цього, на офіційному сайті Нововолинського міського суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їх частин, інформацію про призначені судові засідання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» (п. 41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Реалізуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п. 53 якого зазначено, що «… «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 достовірно обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, спрямування його для розгляду до суду та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання від нього про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а також беручи до уваги, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1631 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не обов`язкова, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1631 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

За змістом cт.cт. 251, 254-256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як одне із джерел доказів, є офіційним документом, відповідним чином оформленим уповноваженою особою, у якому, серед іншого, зазначаються відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та фактично є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 1631 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Частиною 2 статті 1631 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 332623/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення щодо посадової особи необхідно вказувати не лише факт порушення, але зазначати чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені. Усі вказані ознаки є істотними для розгляду вказаної справи, підлягають доведенню та становлять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Суб`єкт правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 1631 КУпАП, є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , в період інкримінованих правопорушень, був суб`єктом вказаного правопорушення, тобто працював у ТОВ «ПОРТ УКРСЕРВІС» саме в період, за який проводилась перевірка.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься даних про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, посилання на саму норму КУпАП відсутне, не вказано невиконання яких саме службових обов`язків ОСОБА_1 , мало наслідком порушення порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку, тобто конкретно не викладені суть та обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 1631 КУпАП, що позбавляє суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення можливості належно оцінити долучені до протоколу матеріали як докази для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ст. 251 КУпАП визначено поняття та джерела доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд констатує, що долучений до матеріалів справи акт про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасне подання податкової звітності від 10.12.2025 року № 35489/03-20-04-04/43783910 містить лише ствердження про виявлення порушення порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку, докази на підтвердження якого при матеріалах справи відсутні. Відтак, вказаний акт не може бути взятий судом до уваги як достатній доказ вини особи у вчиненні правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява № 16347/02), п. 1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України» від 30.10.2014 року (заява № 17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Зважаючи на викладене, вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведено перед судом поза розумним сумнівом сукупністю належних, допустимих та достатніх для встановлення обставин його вчинення доказів.

Відтак, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1631 КУпАП.

На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення без наявності будь-яких доказів його вчинення.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до cт. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно зі ст. 19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями КУпАП не визначено повноважень суду щодо зміни кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з однієї статті на іншу статтю КУпАП.

Таким чином, суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, та не може самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 , викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які не доведені достатніми доказами, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 1631 КУпАП.

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 1631 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення належно не викладені, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі не доведені достатніми доказами, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у його вчиненні, відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суддя,

ухвалив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 1631 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її винесення, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Алла РИБАС