ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 Справа №607/1462/26 Провадження №3/607/1082/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, який притягався до адміністративної відповідальності постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2025 за ч. 2 ст. 51 КУпАП, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 о 14 год. 05 хв. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року вже було піддано адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько» за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 1В, таємно викрав з полиці вказаного магазину: шампунь «Клір проти лупи захист та догляд» в кількості 2 штуки вартістю 312,18 гривень без ПДВ, шампунь «ХедЕндШолдерс основний догляд» в кількості 2 штуки вартістю 274,64 гривні без ПДВ, шампунь «Гліс зміцнюючий для сухого волосся» в кількості 2 штуки вартістю 231,88 гривня без ПДВ, на загальну суму 818,70 гривень без ПДВ, чим повторно протягом року вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 51 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян або дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинені особою, яку протягом року було вже було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2025 становило від 757 гривень до 3028 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №849048 від 22.01.2026, складеному у відповідності до вимог статті 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , з долученим до нього DVD-R диском з фотознімками та відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Близенько»; письмовій заяві директора магазину «Близенько» (ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів» №303) ОСОБА_2 ; довідці про вартість викраденого товару директора магазину «Близенько» (ТзОВ «Мережа-Сервіс Львів» №303) ОСОБА_2 ; витязі з ІПНП України; копії постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2025, яка набрала законної сили 25.08.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 24.11.2025 о 14 год. 05 хв. в приміщенні магазину «Близенько» за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 1В, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, а саме: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинене особою, яку протягом року вже було піддано адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а тому ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності.

При цьому будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений приписами ст. 38 КУпАП, не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суддя у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, визнає щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.

Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що посягає на власність, дані про його особу, який офіційного джерела доходу не має, раніше притягався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, після чого належних висновків для себе не зробив, ступінь його вини, суддя вважає вказаний випадок винятковим у розумінні положень ст. 32 КУпАП, а тому доходить висновку про наявність підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 51 КУпАП.

При цьому суддя не вбачає підстав для застосування передбачених санкцією ч. 3 ст. 51 КУпАП інших адміністративних стягнень у виді штрафу, громадських чи виправних робіт, які є менш суворими у порівнянні з адміністративним стягненням у виді адміністративного арешту, оскільки їх застосування не призведе до виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім того, суддя враховує відсутність у ОСОБА_1 офіційного місця роботи, а відтак постійного джерела доходу та відомостей про наявність у нього грошових заощаджень, достатніх для сплати штрафу, а тому вважає недоцільним накладення на нього адміністративного у виді штрафу та неможливим застосування адміністративного стягнення у виді виправних робіт, і з цих підстав також.

Будь-яких обставин, які б згідно з положеннями ч. 2 ст. 32 КУпАП перешкоджали застосуванню щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, суддею не встановлено.

На переконання судді, застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 51 КУпАП, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень.

Стаття 326 КУпАП передбачає, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Втім, рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2018 № 10-р/2018 положення статті 326 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Швидка проти України» зазначив, що, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

Відтак, з метою ефективного використання права особи на апеляційне оскарження судового рішення у вказаному провадженні, постанова підлягає виконанню після закінчення строків на апеляційне оскарження, а в разі оскарження - після закінчення апеляційного розгляду.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 32-35, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Початок строку адміністративного арешту ОСОБА_1 рахувати з моменту приведення постанови до виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук