ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., секретар - Котова Н.С., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого,

зареєстрованого та проживаючого за адресою

АДРЕСА_1 ,-

за ч. 2 ст. 187 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи в ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області під адміністративним наглядом 03.12.2025 року о 21.02 був відсутній за місцем мешкання - АДРЕСА_1 , чим порушив правила встановленого адміннагляду. Правопорушення вчинено повторно протягом року про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП України.

В судовому засіданні особі, щодо якої складено адміністративний протокол - ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав, та підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вислухавши в судовому засіданні особу, щодо якої складено адміністративний протокол, вивчивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеозапис правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини другої статті 187 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Санкція частини 2 статті 187 КУпАП передбачає накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, а в разі, якщо за обставинами справи з урахуванням особи порушника застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД №868388 від 17.12.2025 року; рапортом працівника поліції; роз`ясненнями обмежень ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 ; копією ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року про продовження адміністративного нагляду ОСОБА_1 ; копією постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП, якою останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави, поясненнями самого правопорушника, наданими ним у судовому засіданні, а також відеоматеріалом.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 визнано його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 є вчинення правопорушення повторно протягом року.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про те, яке стягнення слід призначити ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення, враховую, що він у скоєному щиро розкаюється, вину визнав, всі обставини справи в їх сукупності вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 24, 33, ст. 40-1 , ч. 2 ст. 187, ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула