П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" січня 2026 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11.08.2025р. близько 13.47год. в присілку Підберезина в с.Сілець Шептицького району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 318І» р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях своєї вини не визнав, пояснив, що не перебував ні в стані наркотичного ні алкогольного сп`яніння. Не мав змоги їхати до закладу охорони здоров`я, оскільки зі собою він віз кота, а тому пропонував поліцейським пройти огляд на місці.

Захисник - адвокат Сееменюк А.В. в письмових запереченнях зазначив, що ОСОБА_1 11.08.2025р. одразу після зазначених в протоколі подій здав аналіз сечі на наркотичні речовини та за результатами дослідження в останнього не виявлено жодних наркотичних речовин.

Запевнив, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції спонукали ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду.

Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративні правопорушення за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства.

Викладені в протоколах обставини стверджуються наступними доказами.

Направленням, з якого встановлено, що поліцейським запропоновано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я з огляду на виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння - (неприродньо звужені зіниці очей, блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук).

Відеозаписом, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу, повідомлення про здійснення відеофіксації подій, оголошення виявлених ознак наркотичного сп`яніння, неодноразову вимогу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чітке роз`яснення наслідків відмови від проходження такого огляду, роз`яснення його прав, складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також на відеозаписі зафіксовано, чітку відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння та визнання ним того, що йому зрозуміло наслідки такої відмови.

В свою чергу, кваліфікуючими ознаками ч.1 ст.130 КУпАП окрім інших є керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та відмова від проходження огляду на визначення стану такого сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Що стосується покликання ОСОБА_1 на те, що він не мав змоги пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки віз кота, то суд враховує наступне.

З довідки встановлено, що до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, отримував посвідчення водія.

Тому, під час проходження підготовки водіїв транспортних засобів ОСОБА_1 повинен був крім іншого, вивчати тему «Основи відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Тому, він як водій повинен знати порядок огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від такого огляду.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був виконати вимогу працівника поліції, який висловив підозру та ознаки перебування водія в такому стані, щодо проходження огляду на визнання стану наркотичного сп`яніння, від чого останній відмовився.

Та обставина, що ОСОБА_1 після складання протоколу самостійно пройшов огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння не виправдовує його відмови пройти огляд на вимогу полійцейського.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що вину останнього доведено повністю та в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, вважаю, за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами, яке буде достатнім для його виховання та запобігання вчиненню правопорушень.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

Стягнути з ОСОБА_1 , 21.05.1999 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: М. Я. Адамович