Провадження №: 3/752/380/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 08.11.2025 року о 22 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Юлії Здановської, 46/1, керував транспортним засобом «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 двічі в судове засідання не з?явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - Сахнюк О.В. в судові засідання також не з`являвся. На адресу суду надіслав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Свою позицію обґрунтував тим, що не зазначено, що саме стало підставою для огляду на стан сп`яніння. Вказав, що протоколу на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП чи рапорту - не долучено, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутній, а отже сама вимога про проходження огляду є безпідставна. Крім того, долучає письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній зазначає, що 08.11.2025 року за кермом перебувала його дружина, а не він. Також в одному з клопотань захисник просив викликати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були на місці складання протоколу.

Судом було задоволено клопотання захисника щодо виклику свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте в судове засідання, яке було призначено на 23.01.2026 рок,у свідки як і сторона захисту в судове засіданння не з`явились. Від ОСОБА_1 та його захисника будь-яких клопотань чи заяв про неможливість прибути до суду - не надходило

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, а саме, письмових пояснень свідків та перегляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами.

Твердження захисника про те, що у поліцейських не було підстав здійснювати огляд ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 в той день не перебував за кермом є безпідставним, оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були на парковці на місці події чітко підтвердили, що водієм транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 був чоловік, який рухаючись на автомобілі пошкодив інші транспортні засоби. Вказані свідки також підтвердили, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння. Крім того, свідок ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях вказала, що викликала поліцію в той день, оскільки водій транспортного засобу «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 поводив себе неадекватно, "був напідпитку" та на прохання пасажира дівчини зупинитись - не реагував. Таким чином письмові пояснення вказаних свідків повністю узгоджуються з їхніми поясненнями на місці події, що зафіксовані на відеозаписі.

Враховуючи, що за відмову від проходження огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 665,60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко