Справа №588/1897/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/846/26 Суддя-доповідач Соколова Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Соколова Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 588/1897/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Борики Олександра Олександровича на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10.12.2025, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10.12.2025 ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 19.10.2025 о 17 год. 13 хв. у м. Тростянець по вул.Вознесенська, 51, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестера Драгер 6820 або в медичному закладі КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Борика О.О. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення.

В обґрунтовування апеляційних вимог, апелянт посилається на недоведеність вини ОСОБА_1 , зокрема недоведеність факту керування транспортним засобом, поліцейськими не було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння. На відео відсутній факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, жодних ознак сп`яніння не було виявлено.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник Борика О.О. були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб, однак, до апеляційного суду для участі у судовому засіданні не з`явились.

З врахуванням як вказаних обставин, так і того, що в апеляційній скарзі захисник не наполягав на її розгляді виключного за його чи ОСОБА_1 присутності, клопотань про відкладення судового засідання на іншу дану не надсилав, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без участі вказаних осіб, що не суперечить положенням ст. 268 КУпАП.

А тому, перевіривши матеріали даної справи та апеляційні доводи та вимоги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 488051 від 19.10.2025, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП; рапорту помічника чергового ВП №1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 19.10.2025 в якому викладено обставини про зупинку працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2025; відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, які містять фактичні дані про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та відмову останнього від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними підтверджується керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою з використанням нецензурної лексики.

Доводи захисника про те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведений та поліцейськими не було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння були предметом дослідження судді першої інстанції.

Апеляційний суд погоджується з висновками судді першої інстанції про те, що сукупність наявних у справі доказів підтверджує факт керування останнім транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. А також відхиляє доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній взагалі проігнорував вимогу поліцейських, висловлювався нецензурною лайкою на їх адресу поліцейських та погрожував фізичною розправою.

Доводи захисника про те, що на відео відсутній факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються самим відеозаписом.

Не заслуговують на увагу також доводи захисту про відсутність ознак сп`яніння, оскільки такі були встановлені поліцейським та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя.

Інших доводів, які б вказували на безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі захисника не наведено і під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить захисник, встановлено не було.

Здійснене апеляційним судом дослідження зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відповів відмовою, так як будь-який наявний у справі обґрунтований сумнів у справі був спростований фактами, встановленими в судовому засіданні на підставі належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів.

Суддя апеляційного суду вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказів, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 10.12.2025 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Борики Олександра Олександровича на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Соколова