Справа № 541/7/26
Номер провадження3/541/92/2026
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №396811 від 19.12.2025 року, 03 грудня 2025 року гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 03.12.2025 близько 12:00 год в приміщенні туалету загального користування, що знаходиться на території ОЗО «Миргородський ліцей імені Івана Андрійовича Зубковського Миргородської міської ради Полтавської області» за адресою: м. Миргород, вул. Перемоги, 11, здійснив за допомогою мобільного телефону відеозапис малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей час справляв свої природні потреби, після чого поширив даний відеозапис невизначеному колу осіб, внаслідок чого створив загрозу моральному приниженню потерпілого, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснила, що вибачилася перед батьками малолітнього потерпілого ОСОБА_3 . Її син ОСОБА_2 видалив відеозапис зі свого мобільного телефону, однак до цього встиг надіслати його своїм друзям, які згодом поширили його серед інших осіб. З обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, погодилася та запевнила суд, що подібне більше не повториться.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме ст. 150 Сімейного кодексу України, положенням якої передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №396811 від 19 грудня 2025 року (а.с. 1); копією рапорту пом. чергового Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Закладного Р.В. від 18.12.2025 (а.с. 2); копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.12.2025 (а.с. 3); копіями письмових пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 18.12.2025 (а.с. 4-7); письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 19.12.2025 (а.с. 8) та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з їх правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і доповнюють інші докази по справі.

Як свідчить проведений судом аналіз вказаних доказів, вони узгоджені між собою і містять дані про обставини ухилення ОСОБА_1 , від обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, передбачених ст. 150 СК України. Так, невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків виразилося у формі бездіяльності, в результаті якої була відсутня турбота про виховання і навчання неповнолітнього сина, оскільки у вихованні неповнолітнього ОСОБА_2 відсутній елемент по нагляду за його поведінкою. Байдуже ставлення ОСОБА_1 до поведінки сина, відсутність належного спостереження за нею та її відповідністю нормам суспільства призвело до вчинення її сином правопорушення.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, вина останньої доведена в судовому засіданні, а отже вона повинна нести відповідальність передбачену законом.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає, що до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, котре в повній мірі буде сприяти досягненню мети адміністративного стягнення, щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 665 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 184, 221, 268, 291, 294 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень на користь держави, н/р (IBAN) UA 0589 9998 0314 0805 4200 0016 305, назва отримувача коштів - ГУК у Полт.обл/Миргород р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998.

В разі несплати штрафу у строк, передбачений ч. 1 ст. 307 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штраф у подвійному розмірі, тобто у розмірі 140 (ста сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2380 (дві тисячі триста вісімдесят) гривень на користь держави, (номер рахунку ІВАN UA0016001; населений пункт: ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ПОЛТАВА; отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації і доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 грн 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський