ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

секретаря судового засідання Черняєвої С.П.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності адвоката Неклеси М.М.,

апеляційну скаргу адвоката Неклеси М.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 19 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 19 листопада 2025 року встановлено, що 15.09.2025 року о 08:55 годині біля будинку №8 по вулиці Польовій у селі Завидо-Борзенка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter T4» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 - відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Неклеса М.М., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 19 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Проте, з матеріалів справи взагалі не вбачається факту керування та знаходження ОСОБА_1 за кермом автомобіля.

Зазначає, що під час подій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , на місці були відсутні представники Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, а працівники поліції не здійснили їх залучення.

Вважає, що протокол серії ЕПР1 № 454307 від 15.09.2025 року є неналежним та недопустимим доказом по справі, бо складений неуповноваженою особою.

Звертає увагу, що що працівники поліції фактично не проводили огляд ОСОБА_1 . Відеозапис розпочинається з того, що ОСОБА_1 було висловлено вимогу пройти у встановленому законом порядку огляд на визначення стану сп`яніння, на що останній відповів відмовою, оскільки не зрозумів причину висування такої вимоги, (09:04:26), ОСОБА_1 зазначив що не вживав алкоголю та не перебуває у алкогольному сп`янінні (09:04:35), а перебуває на завданні та поспішає.

Зазначає, що відеозапис не є безперервним і відображає лише момент знаходження ОСОБА_1 у службовому автомобілі, що в свою чергу дає підстави сумніватись щодо застосування тиску на водія під час огляду.

Наголошує, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції не складалось, про що свідчать відеозаписи.

Позиції сторін в суді :

В судовому захисник адвокат Неклеса М.М. просив його апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про місце, день та час судового розгляду, від якого клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а також строк, протягом якого особу може бути притягнуто до відповідальності в разі доведення її вини, та з огляду на те, що апелянтом не надано на розгляд суду будь-яких нових доказів, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП між іншим передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Оскарженою постановою від 19 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

Враховуючи вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП доказуванню підлягають всі ознаки, які утворюють склад правопорушення, у вчиненні якого було визнано винним ОСОБА_1 .

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В обґрунтування висновків про наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя послався на те, що працівником поліції правомірно водію ОСОБА_1 висунута вимога проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Проте, такий висновок судді вважаю помилковим з огляду на таке:

Так, з відеозапису встановлено, що він розпочинається з того, що ОСОБА_1 сидіть на пасажирському сидінні службового автомобіля та працівником поліції йому було висловлено вимогу пройти у встановленому законом порядку огляд на визначення стану сп`яніння на підставі того, що у нього виявлені ознаки сп`яніння, на що останній відповів відмовою, заперечуючи вживання ним алкогольних напоїв та перебування в стані алкогольного сп`яніння (відеозапис, починаючи з 0:00:53). ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на завданні та поспішає (відеозапис, починаючи з 0:01:05).

Як вбачається з наданого відеозапису, працівником поліції взагалі не зазначалось про наявність у ОСОБА_1 будь-яких конкретних ознак алкогольного сп`яніння. Ба більше, вказаним відеозаписом не зафіксовано будь-яких дій працівника поліції, як то вимоги до водія видихнути повітря, які б свідчили на підставі чого у ОСОБА_1 виявлена така ознака алкогольного сп`яніння, як різкий запах алкоголю з порожнини рота. Кольорове зображення на відео також не свідчить про наявність такої ознаки як почервоніння обличчя. Тому вказівка на ці ознаки алкогольного сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №454307 від 15.09.2025 р. і в оскарженій постанові судді є цілком безпідставною, нічим об`єктивно не підтвердженою.

Відеозапис спілкування з працівником поліції свідчить, що ОСОБА_1 спокійно та адекватно реагує та питання поліцейського, його мова є логічною, послідовною, чіткою та зрозумілою, без будь-яких порушень.

Тож, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №454307 від 15.09.2025 р., складеного щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознаки алкогольного сп?яніння поліцейський необгрунтовано констатував без їх виявлення.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що із переглянутого відеозапису не можливо встановити, що працівники поліції мали підстави вважати, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які в послідуючому були значені у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення, і які могли бути підставою для висунення вимоги водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вказане є порушенням порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що з урахуванням приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП тягне визнання такого огляду недійсним.

Таким чином, як вище зазначено, приписами КУпАП та Інструкції встановлено, що підставою для проходження особою, що керує транспортним засобом, огляду на алкогольного сп`яніння є виявлення у цієї особи певних ознак такого сп`яніння, зазначених у Інструкції. Оскільки в наслідок розгляду справи суду не надано достовірних доказів виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та порушено порядок такого огляду, то слід зробити висновок про відсутність законних підстав вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, його відмова від проходження такого огляду не утворює ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано, а суддею суду 1-ї інстанції не наведено в оскарженій постанові об`єктивних, беззаперечних доказів наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння під час керування ним транспортним засобом. Крім того, працівником поліції було порушено порядок проведення огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння, передбаченого КУпАП та Інструкцією.

Отже, вважаю відсутніми в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена постанова судді скасуванню.

Згідно ст. 247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Скасовуючи оскаржену постанову судді першої інстанції та закриваючи провадження з наведених підстав, апеляційний суд не входить в обговорення інших апеляційних доводів сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Неклеси М.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 19 листопада 2025 рокувідносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин