ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/460/26 Справа № 191/5232/25 Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Темченка С.Л. на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року ОСОБА_1 03.10.2025 о 21.02 год. в с.Яворницьке по вул. Абрикосовій, 44 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатору Алкофор 5007 IUM3B0086, результат 0,69 проміле, тест №00097. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 в частині призначення виду накладення адміністративного стягнення та накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, виконав вимоги статті 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Під час розгляду справи судом не було допущено таких порушень законодавства, які б були безумовною підставою для скасування судового рішення. Разом з тим, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, суд всупереч вимогам статей 33, 34 КУпАП недостатньо врахував особу правопорушника, його сімейний стан. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, відомості про особу ОСОБА_1 , наявність на його утриманні чотирьох малолітніх дітей, необхідність права на керування транспортним засобом для перевезення дітей до дитячого садочку, ясел, лікарні, вважає можливим накладення стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі захисник Гайдайчука І.В. фактично не оскаржує факту скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та просить змінити постанову лише в частині накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд переглядає оскаржену постанову лише в цій частині.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень.

Враховуючи вище наведене та вирішуючи питання щодо законності, справедливості та пропорційності застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у даній справі, апеляційний суд зазначає наступне.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши всі доводи апеляційної скарги, судом встановлено, що накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції та накладенні адміністративного стягнення.

Апеляційний суд враховує, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає застосування альтернативного стягнення, оскільки вказаною нормою закону передбачено одночасне накладення штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, у даному випадку, загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч.1 ст.33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Тобто у цій справі, з огляду на встановлену законодавством безальтернативну санкцію за ч.1 ст.130 КУпАП ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Позитивні відомості стосовно особи ОСОБА_1 , який провину визнав, а також відомості про його особу, а саме наявність на його утриманні чотирьох малолітніх дітей, необхідність права на керування транспортним засобом для перевезення дітей до дитячого садочку, ясел, лікарні,не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційних вимог з урахуванням встановленої законодавцем санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, не лише відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП та вимогам ст.ст. 33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення, а також є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає можливості накладення стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а відтак оскаржену постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Темченка С.Л. залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот