Справа № 489/171/26
Провадження № 3/489/343/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

20 січня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 05.01.2026 серії ЕПР1 №559262, вбачається що 31.12.2025 об 11:00 год в м. Миколаїв по пр. Миру, 1/1 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 , скоїв наїзд на транспортний засіб Hyundai Lantra, д.н.з. НОМЕР_3 , після чого місце події залишив, чим порушено пункт 2.10.а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненому через неуважність ДТП, проте повністю заперечив залишення місця події. Пояснив, що на парковці магазину «Велмарт» ненароком зачепив припаркований поруч автомобіль Hyundai Lantra, чим завдав йому незначні пошкодження. Чекав власника автомобіля на парковці більше двох годин, бо думав, що він покупець магазину. Потім поїхав додому, але ще кілька разів повертався на парковку аж до 22:00 год 31.12.2025. Крім того, підходив до охоронців супермаркету, щоб залишити їм номер свого телефону для передачі власнику автомобіля. 01.01.2026 об 11:00 год, коли відкрився супермаркет «Велмарт», ОСОБА_1 знову приїхав на парковку і побачив там пошкоджений автомобіль, пішов шукати власника по магазинам. Знайшовши потерпілого, ОСОБА_1 добровільно відшкодував кошти на усунення пошкоджень, про що потерпілий написав розписку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; схему місця ДТП; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , довідку УПП від 05.01.2026; розписку), суд дійшов таких висновків.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

З пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні та письмових пояснень від 05.01.2026, наданих поліції, встановлено, що він як винуватець ДТП залишався на місці події тривалий час та поїхав звідти лише через те, що не зміг знайти потерпілого. При цьому, періодично навідуючись до місця події для пошуку потерпілого. Крім того, наступного дня ОСОБА_1 самостійно знайшов власника пошкодженого автомобіля та добровільно відшкодував завдану йому шкоду, про що свідчить відповідна розписка.

З урахуванням встановлених у справі обставин, дії ОСОБА_1 не можна кваліфікувати за ст. 122-4 КУпАП, оскільки він залишив місце ДТП лише через тривалу відсутність потерпілого біля транспортного засобу, вчиняв активні дії щодо розшуку потерпілого.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справі «Кобець проти України», неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька