Справа №591/7150/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/841/26 Суддя-доповідач Соколова Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Соколова Н. О., з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/7150/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Пулинця Богдана Анатолійовича на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 04.12.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пулинця Б.А.,

установив:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 04.12.2025 ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою, 22 червня 2025 року о 21 год 29 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21061, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Володимирській, 46/1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор Alcotest «Drager» 6810, показник 2.21% проміле, з результатами не погодився, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі КНП СОР ОКМЦСМЗ відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Пулинець Б.А. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення.

В обґрунтовування апеляційних вимог, апелянт посилається на неповідомлення про причину зупинки та її незаконність, відсутність ознак сп`яніння до моменту проведення огляд, не забезпечення працівником поліції доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду ОСОБА_1 був повідомлений завчасно у передбачений законом спосіб, однак, до апеляційного суду для участі у судовому засіданні не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання на іншу дану не надсилав, тому наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без його участі, що не суперечить положенням ст. 268 КУпАП.

Адвокат Пулинець Б.А. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначеній у ній.

Перевіривши матеріали даної справи та апеляційні доводи та вимоги, заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя апеляційного суду дійшов таких висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 22 червня 2025 року серії ЕПР 1 № 369867, висновку приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 2.21% проміле, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 5045998 від 22 червня 2025 за ч. 1 ст. 126 КУпАП; довідки відділу АП УПП в Сумській області від 23 червня 2025 року, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 05.02.1999; відеозапису, згідно з яким ОСОБА_1 керував транспортним засобом та після незгоди з результатами приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 2.21% проміле, відмовився прослідувати для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння, та після незгоди з результатами приладу газоаналізатор алкотест «Drager», відмови прослідувати для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними зафіксований рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Також з характеру мовлення водія, поведінки, нестійкої ходи зафіксованих на відео, цілком підтверджується наявність у водія очевидних ознак сп`яніння, що підтверджено відповідним результатом приладу «Драгер», з яким не погодився ОСОБА_1 , але не побажав слідувати до медичного закладу.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно не повідомлення про причину зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що вказане питання не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.

Отже, обставини законності зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу також доводи захисту про відсутність ознак сп`яніння, оскільки такі були встановлені поліцейським та зазначені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння також підтверджується результатами приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 2.21% проміле.

Доводи захисника про те, що працівник поліції не забезпечив доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу, суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 не погоджуючись з результатами приладу газоаналізатор алкотест «Drager», відмовився слідувати до медичного закладу.

Також суд звертає увагу на те, що за змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння передбачає, що огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, то поліцейським та суддею першої інстанції правильно зроблено висновок про те, що у даному випадку ОСОБА_1 не виконано саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Інших доводів, які б вказували на безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі захисника не наведено і під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить захисник, встановлено не було.

Здійснене апеляційним судом дослідження зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор Alcotest «Drager» 6810, показник 2.21% проміле, з результатами не погодився, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі КНП СОР ОКМЦСМЗ відмовився, так як будь-який наявний у справі обґрунтований сумнів був спростований фактами, встановленими в судовому засіданні на підставі належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів.

Суддя апеляційного суду вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказів, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 04.12.2025 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Пулинця Богдана Анатолійовича на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Соколова