Справа №: 297/3826/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Михайлишин В. М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВІДДІЛУ ПРИКОРДОННОЇ СЛУЖБИ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №340246 від 12.11.2025 року: 11 листопада 2025 року близько 18 години 00 хвилин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) на напрямку 327 прикордонного знаку на відстані 5000 метрів до державного кордону (територія Батівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України із України в Угорщину, повторно протягом року.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 доставлений не був. Про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з цим, до матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_1 , в якій останній просив у разі його неприбуття провести розгляд справи без його участі, з його слів надруковано вірно, зауважень та доповнень не має.

У відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду даної справи не є обов`язковою.

Перевіривши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 12.11.2025 року; протокол про адміністративне затримання від 11.11.2025 року; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей та документів від 11.11.2025 року; Акт впізнання особи ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 ; рапорт начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.11.2025 року; схему виявлення та затримання; заяву ОСОБА_1 ; суд приходить до наступного висновку.

Так, у матеріалах справи відсутні переконливі відомості, які дають підстави суду вважати, що громадянин ОСОБА_1 знаходився в межах прикордонної смуги на напрямку прикордонного знаку 327 на відстані 5000 метрів до державного кордону, під час дії воєнного стану та тимчасової заборони чоловікам у віці від 18 до 60 років перетину державного кордону України, з іншою метою, аніж спроба перетину державного кордону.

Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, яке виразилося у спробі перетину Державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через Державний кордон України, повторно протягом року.

Докази, наведені вище, суд визнає належними й допустимими, зібраними відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину громадянина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, а саме спробі незаконного перетину державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через Державний кордон України, повторно протягом року.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 204-1 і 204-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня їх виявлення, але не пізніше року з дня їх вчинення, а у разі вчинення таких правопорушень іноземцями або особами без громадянства, стосовно яких у встановленому законом порядку прийнято рішення про примусове повернення чи примусове видворення з України, - протягом часу, необхідного для їх виїзду з України, але не пізніше строку, визначеного законом для виїзду цих осіб з України чи забезпечення їх примусового видворення з України.

На підставі наведеного, суд вважає, що до громадянина України ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у вигляді штрафу без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 204-1, ст. 283, п. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 cт. 204-1 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 (одинадцять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Вилучені речі і документи, згідно переліку особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 11.11.2025 року повернути ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН