Справа № 517/1193/25
Провадження № 3/517/2/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 рокусмт. Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Гончар І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина україни ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

25.11.2025 до Захарівського районного суду Одеської області від Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшов протокол серії ЕПР1 №516759 від 18.11.2025 та матеріали справи про притягнення до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу, 18.11.2025 біля 15:20 год. на вул. Шосейній, 18 в с-щі Захарівка Роздільнянського району Одеської області водій ОСОБА_1 керував ТЗ трактор Берарусь 892, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки ТЗ під запис на нагрудну камеру dsg5 за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 Drager. Результат тесту 0,40 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що працює трактористом-машиністом ТОВ «АПІКС». 18 листопада 2025 року він виконував роботи з оранки присадибних ділянок громадян, після завершення яких повертався додому на тракторі. На перехресті він зупинився, оскільки з протилежного боку вулиці йому подавав сигнали рукою працівник поліції. Зважаючи на це, він припустив, що правоохоронцям може бути потрібна допомога. Через декілька хвилин до нього підійшов працівник поліції, який не представився, не повідомив причину зупинки транспортного засобу та без будь-яких пояснень попросив надати документи, що було виконано. Після цього поліцейський одразу запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він разом із працівником поліції підійшов до службового автомобіля, розташованого на іншому боці вулиці. На запитання поліцейських він повідомив, що у день зупинки алкогольних напоїв не вживав, а алкоголь вживав напередодні - увечері 17 листопада 2025 року. У зв`язку з цим він не заперечував проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, як зазначив ОСОБА_1 , у працівників поліції спочатку був відсутній спеціальний технічний засіб для проведення огляду, у зв`язку з чим вони здійснювали телефонні дзвінки, після чого на місце події прибув інший екіпаж поліції та надав прилад для тестування. Жодних документів на вказаний технічний засіб йому не пред`являли, порядок проведення огляду не роз`яснювали, а лише запропонували здійснити продування, що він і зробив. Після цього працівники поліції повідомили йому, що він нібито перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому він неодноразово наголошував, що у день події алкогольних напоїв не вживав. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав, однак зазначив, що не усвідомлював правових наслідків такого підпису. Також він зауважив, що працівники поліції не представилися, не повідомили законних підстав для зупинки транспортного засобу, не роз`яснили йому його процесуальні права та обов`язки, передбачені КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. При складанні протоколів про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні керуватися Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України. За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, є показання технічних засобів, у тому числі відеозапис фіксації події правопорушення. З дослідженого судом відеозапису вбачається, що на узбіччі проїзної частини перебував припаркований транспортний засіб - трактор «Беларус», який знаходився на значній відстані від службового автомобіля поліції. При цьому факт безпосередньої зупинки транспортного засобу працівниками поліції на відеозаписі не зафіксований. Відеозапис підтверджує пояснення ОСОБА_1 , що працівник поліції підійшов до вказаного транспортного засобу, однак при цьому не представився, не повідомив причину зупинки та не назвав правових підстав для перевірки документів, як цього вимагають положення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Незважаючи на це, поліцейський одразу запропонував водієві надати документи та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що не узгоджується з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону. Крім того, з відеозапису вбачається, що у службовому автомобілі екіпажу поліції був відсутній спеціальний технічний засіб для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівник поліції здійснював телефонні дзвінки, після чого через певний проміжок часу до місця події було доставлено алкотестер, за допомогою якого і проводився огляд ОСОБА_1 . Таким чином, з відеозапису та матеріалів справи не вбачається, що алкотестер перебував у службовому користуванні відповідного екіпажу поліції з моменту початку спілкування з водієм. Навпаки, спеціальний технічний засіб було доставлено пізніше з невідомого місця та невстановленими працівниками поліції, що ставить під сумнів дотримання вимог щодо його обліку, зберігання та готовності до використання. Також, судом встановлено, що на відеозаписі відсутні відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з його процесуальними правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у тому числі правом користуватися правовою допомогою. Матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів того, що прилад «Alcotest 6810» був закріплений за відповідним екіпажем поліції, перебував у належних умовах зберігання та був підготовлений до використання у відповідності до інструкції виробника. За таких обставин достовірність результатів вимірювання викликає обґрунтовані сумніви. Крім того, під час перегляду відеозапису судом встановлено істотні порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме:

- на відеозаписі не зафіксовано факт відкриття нової одноразової мундштук-трубки, що унеможливлює підтвердження його індивідуального використання та не виключає сторонній вплив на результати вимірювання;

- відсутня фіксація проведення контрольного продування та нульового показника приладу, що не дає можливості встановити, чи перебував алкотестер у вихідному нульовому стані; - результат вимірювання за допомогою приладу «Alcotest 6810» не відображений на відеозаписі, цифрові показники не зафіксовані, що позбавляє суд можливості перевірити момент проведення вимірювання, його конкретний результат та незмінність даних; - після проведення тесту на відеозаписі зафіксовані самостійні маніпуляції працівників поліції з приладом, а також їхні обговорення щодо порядку використання алкотестера та внесення показників, що унеможливлює перевірку незмінності результатів вимірювання та прямо суперечить принципам допустимості доказів. Окрім цього, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 130 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають обов`язковому відстороненню від керування транспортними засобами.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів фактичного відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Відсутні будь-які відомості про вилучення у нього посвідчення водія, не долучено розписку про передачу керування транспортним засобом іншій особі, а також не надано доказів фактичного припинення керування ним транспортним засобом. Більше того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у графі 16 наявний лише підпис невстановленої особи, якій нібито було надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, без зазначення її анкетних даних, правового статусу та без будь-якого підтвердження факту передачі керування. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити реальність та законність вчинення зазначених дій. Відсутність належного документального підтвердження відсторонення особи від керування транспортним засобом свідчить про недотримання працівниками поліції обов`язкових вимог закону та є додатковою обставиною, що ставить під сумнів як сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, так і законність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд, переглянувши відеоматеріали у судовому засіданні, встановив, що із досліджених відеозаписів вбачається, що працівниками поліції було неналежним чином проведено зупинку ТЗ, встановлення особи водія, і відповідно особи правопорушника та проведений огляд особи на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності та вислухавши пояснення, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 256, 276, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Ірина ГОНЧАР