П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2025 о 21 год. 22 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz С600, д.н.з. НОМЕР_1 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою перед початком та зміну напрямку руху не переконався, що це була безпечним, своєчасно не зменшив швидкість аж до повної зупинки, не вжив заходів для безпечного обїзду перешкоди, під час об`їзду пішохода не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 змусивши його відстрибувати в сторону увертаючись від наїзду

Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 б 10.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

Крім того, після скоєння ДТП, що мало місце 22.11.2025 о 21 год. 22 хв., водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, для повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин, матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 доцільно об`єднати в одне провадження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, обставини, викладені в протоколах про правопорушення, підтвердив. Суду пояснив, що після ДТП проїхав далі, щоб не заважати руху транспорту по проїзній частині, а потім став та очікував патрульну поліцію. Просив суворо не карати.

Захисник адвокат Гаркавий Н. підтримав позицію свого підзахисного просив обєднати справи в одне провадження, ОСОБА_1 сурово не карати враховуюче перше притягнення до адміністративної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_3 не заперечував щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу без позбавлення його права керування так як всі матеріальні та моральні збитки йому відшкодовано претензій морального та матеріального характеру не має.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім визнання вини ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується також письмовими матеріалами справ, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №538582 та ЕПР1 №538570 від 12.12.2025, в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 ДТП, що мала місце 12.12.2025 по вул. Вільної Ічкерії 11 А в м. Кривому Розі;

-схеми місця події;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1

-рапортами;

-заявами.

Відповідно до диспозиції норми ст. 124 КУпАП, з урахуванням положень п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, особа підлягає адміністративній відповідальності у випадку, зокрема, порушення нею як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно з п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як зазначено у п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин вчинення ДТП, механізму його вчинення, характеру механічних пошкоджень, інформації на схемі місця ДТП, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП та механічні пошкодження транспортного засобу, є прямим наслідком допущення ОСОБА_1 порушень п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознакою порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до ДТП, водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Під час судового розгляду встановлено, що після ДТП водій ОСОБА_1 не дочекавшись на місці ДТП працівників ПП, залишив місце ДТП, що він визнав у судовому засіданні, посилаючись на те, що від`їхав з місця ДТП, щоб не заважати руху.

Оскільки факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП є доведеним, доказів в спростування відсутності у нього умислу на залишення місця ДТП ним не надано, суд приходить до висновку про дійсність порушення ним п. 2.10 «а» ПДР України.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; за ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , який вину у вчинених ним адміністративних правопорушеннях визнав, не заперечував обставин їх вчинення, від явок до суду не ухилявся, відшкодував завдані збитки потерпілому однак з огляду на явно зневажливе його ставлення до встановленого законом порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративних правопорушень, які створюють небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, остаточно визначивши стягнення в порядку ст. 36 КУпАП, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, 122-4, 124, 245, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (п`ятсот тридцять шість) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Суддя Сіденко С.І.