Номер провадження: 33/813/234/26
Номер справи місцевого суду: 496/7234/25
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Чеботарьової Юлії Володимирівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 17 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

ПостановоюБіляївського районного суду Одеської області від 17.11.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000,0 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову Біляївського районного суду Одеської області від 17.11.2025 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована порушенням працівниками поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та не повідомлено останньому про конкретні ознаки алкогольного сп`яніння, зафіксовані в нього, а тому, на думку скаржника, в даному випадку відсутні підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, скаржник також зауважує, що поліцейським не запропоновано йому розпакувати мундштук, а зроблено це самостійно.

05.01.2026 року адвокатом Чеботарьовою Юлією Володимирівною, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подано клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, в якому просить у разі визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому його адміністративному правопорушенні, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України та не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, зазначаючи, що останній є військовим та дане покарання позбавить його можливості виконувати свої безпосередні військові обов`язки.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Чеботарьової Ю.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 484955 від 16.10.2025 року, роздруківкою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», тест № 1930, результат огляду позитивний 0,79 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 16.10.2025 року в якому ОСОБА_1 з результатами огляду погодився, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння від 16.10.2025 року, відеозаписом з ПВР № 474502, на якому зафіксовано керування транспортним засобом та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Дослідивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про дотримання судом першої інстанціях в повній мірі вищенаведені вимоги КУпАП та як результат винесення законної та обґрунтованої постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 484955 вбачається, що 16.10.2025 року близько 12 год 50 хв по трасі М-05 Київ-Одеса 452 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», прилад ALRM 0425, відповідно до тесту № 1930, результат огляду 0,79 ‰, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Перелік ознак за наявності яких працівник поліції має право звернутися до особи із відповідною пропозицією щодо необхідності проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, наведений в п.п. 3, 4 розділу 1 Інструкції № 1452/735.

Порядку № 1103 та п. 6 розділу 2 Інструкції № 1452/735, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відео 474502, яке міститься на носії інформації, та про доручення якого наявна відмітка в протоколі, розпочинається з моменту перевірки документів у ОСОБА_1 на блокпосту та фіксує подальше спілкування працівників поліції з даною особою, в ході якого поліцейським повідомляється особі, яка притягується до адміністративної відповідальності про наявність підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме щодо наявності запаху алкоголю з порожнини рота, що у відповідності до вищенаведених положень Інструкції № 1452/735 є ознакою алкогольного сп`яніння (13 год 01 хв). При цьому, на запитання працівника поліції щодо вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 повідомляє дослівно «вчора вживав» (13 год 02 хв). У зв`язку із наведеними обставинами, в подальшому як вбачається з відеозапису, поліцейськими забезпечено проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер, з огляду на що доводи апеляційної скарги в частині неповідомлення особі виявлених ознак сп`яніння та безпідставність пропозиції проходження огляду відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Надалі з відео вбачається фіксування проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер та фіксування отриманих результатів, а саме 0, 79 проміле (13 год 06 хв). Факт погодження останнього з отриманими результатами огляду підтверджується підписом ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявного в матеріалах справи, а саме в графі «з результатами згоден». З даного відео також вбачається, що особою, яка притягується до адміністративної відповідальності будь-яких зауважень щодо роботи технічного приладу Драгер, в тому числі й щодо герметизації наданого працівниками поліції для проходження огляду на стан сп`яніння мундштуку не зазначалося, натомість останній погодився з отриманим результатами огляду, що підтверджується матеріалами справи та спростовує доводи апеляційної скарги у відповідній частині.

Пунктом 5 Порядку № 1102 визначено, що підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено накладення адміністративного стягнення у вигляд штрафу з позбавленням права керування транспортним засобами строком на один рік. Тобто, положеннями даної статті не передбачено накладення судом за результатами розгляду справи по суті альтернативного стягнення в даній категорії справ, з огляду на що відповідне клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не підлягає задоволенню.

Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.

За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені скаржником доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновку суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 17 листопада 2025 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 22 січня 2026 року.

Суддя О.С. Комлева