САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 705/7160/25
Провадження №3/726/82/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Черкаській області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, українця за національністю, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 512380 від 13.11.2025, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 121 КУпАП: « 13.11.2025 о 23:10 дорога АД-М-05 Київ-Одеса, 210 км 650 м, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом МAN 26.403, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух із технічною несправністю, а саме: непрацюючою лівою фарою в темну пору доби, при цьому правопорушення вчинене повторно протягом року, водій ОСОБА_1 притягався до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП від 22.11.2024 постановою серії ЕНА 3527406. Таким чином своїми діями водій порушив вимоги п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху».

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав наявні у матеріалах справи письмові пояснення. Просив врахувати , що дійсно 13.11.2025 рухався трасою Київ-Одеса, однак перед початком руху перевірив справність світлових приладів, які перебували у справному вигляді. Після зупинки працівником поліції повідомив йому, що напевне несправність виникла у дорозі, а також повідомив, що може усунути несправність на місці події, оскільки має із собою комплект лампочок для заміни. Однак поліцейський не відреагував та склав протокол. Зауважив, що після зупинки усунув несправність та продовжив рух . Просив врахувати ступінь йог вини, усі обставини справи не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки працює водієм і не зможе забезпечувати матір, яка перебуває на його утриманні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши надані по справі докази, доходжу такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Згідно ч.1 ст. 121 КУпАП забороняється керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. 31.4.3 «в» ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як зовнішні світлові прилади: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, який не є доказом вчиненого правопорушення, а лише містить виклад обставин його вчинення. Які мають доводитися сукупністю інших доказів у справі, працівники поліції долучають рапорт поліцейського та Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3527406 від 22.11.2024, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП (за керування транспортним засобом, у якого були відсутні бризговики, які передбачені конструкцією транспортного засобу).

Згідно з усталеною судовою практикою, зокрема Верховного Суду, рапорт поліцейського сам по собі не є достатнім і об`єктивним доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою; для доведення вини потрібні інші докази, як-от відео/фото фіксація, показання незацікавлених свідків.

Варто зауважити, що як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у рапорті поліцейського зазначено про те, що подія фіксувалася на нагрудну камеру № 475928 та № 475931.

Проте такі відеозаписи у матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості дати оцінку такому доказу у справі та відповідно встановити усі обставини вчиненого правопорушення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, працівник поліції має належним чином задокументувати та довести належними і допустимими доказами факт порушення водієм ПДР, яке пред`являлось водію перед прийняттям свого рішення.

Суддя констатує, що доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.07.2020 у справі № 216/5226/16-а.

ОСОБА_2 ставиться у провину порушення вимог п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху, що передбачає заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей зовнішніх світлових приладів, а саме коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Натомість ОСОБА_1 у своїх поясненнях та у судовому засіданні не заперечував той факт, що не працювала ліва фара в режимі ближнього світла фар на момент виявлення зазначеного порушення патрульним поліцейським. Разом з цим пояснив, що це могло статися під час руху транспортного засобу. Фара можливо і вийшла зі строю, що не залежало від волі водія. Більше того така технічна несправність була усунута на місці події.

Правила дорожнього руху дійсно зобов`язують водія перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан транспортного засобу (п.2.3а ПДР).

Згідно з п. 31.5. ПДР в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4. цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п. 9.9. і 9.11. цих Правил.

Таким чином коли саме виникла така несправність та чи знав про неї водій не встановлено.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд розглядає справу лише в межах наявних у ній доказів.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст.62Конституції України презумпції невинуватості.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів вини особи, доходжу висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а тому провадження у справі потрібно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, ст. 62 Конституції України, керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 7, 9, 27, 34-35, 121, 245, 251-252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 121 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев