Справа №155/49/26
Провадження №3/155/52/26
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2026 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., за участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №562655 09.01.2026 року о 14 год. 50 хв. в с. Горішнє по вул. Лісова ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії «А», чим порушив п.2.1А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованим йому адміністративному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Окрім визнання винуватості, вина ОСОБА_1 підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562655 від 09.01.2026 року, ЕПР1 №494604 від 26.10.2025, оптичним диском із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відео реєстратора з автомобіля працівників поліції, перегляд якого відтворює обставини події, зазначені у протоколі, відповідає вимогам ст.251 КУпАП.

Згідно вимог п.2.1А ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновком експерта.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протоколи про адміністративні правопорушення, у суду не має.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП доведена поза розумним сумнівом.

Обставини, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до довідки ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області №4773-2026 від 12.01.2026 ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як на момент вчинення адміністративного правопорушення, так і на момент розгляду даної справи, перебуває у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Статтею 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

При вирішенні питання про можливість застосування до ОСОБА_1 заходу впливу, визначеного ст. 24-1 КУпАП, суд враховує, що останній раніше притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суддя не вважає за можливе застосовувати до ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження, оскільки у даному випадку такий захід впливу не буде необхідним та достатнім для попередження від скоєння правопорушень в подальшому як самим ОСОБА_1 так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується особа порушника, який не вперше притягається до адміністративної відповідальності у тому числі й за вчинення аналогічних правопорушень, вчинив правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, а тому вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, що відповідно до санкції статті є безальтернативним.

Дана безальтернативна міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп.

Керуючись ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч.1 ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу понад п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови понад п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв