справа № 361/7935/25
провадження № 3/361/2693/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 р. м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Скрипка О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №855223 від 06.07.2025 р., 06 липня 2025 р. близько 11 год. 06 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме обмежувала у праві на життя та вигнала з квартири, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Кравченко О.М. подав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначає, що до

протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише пояснення ОСОБА_3 , яка стверджувала про вчинення ОСОБА_1 06 липня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Будь-яких інших доказів, зокрема, пояснень свідків, до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було. Тобто, при складанні Протоколу поліцейський інспектор СПДН ВП Броварського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції Шутяк М.Ю. керувався лише поясненнями ОСОБА_3 . Отже, у даному випадку матеріали справи можуть лише засвідчувати про наявність конфліктних взаємовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , проте не підтверджують конкретних фактів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства 06 липня 2025 року щодо ОСОБА_2 у будь-якій формі, у тому числі домашнього насильства психологічного та економічного характеру. ОСОБА_1 є власницею 2-х кімнатної квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши з-за кордону, фактично не мала змоги користуватися та проживати у вищевказаній квартирі власницею якої вона є. Після звернення до ОСОБА_3 з проханням звільнити одну кімнату для можливості розташуватись, розкласти свої речі і подальшого перебування на невеликий проміжок часу остання викликала поліцію, яка в свою чергу склала протокол по відношенню до ОСОБА_1 . Прохав суд закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, 06 липня 2025 р. близько 11 год. 06 хв. ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме змінила замок у міжкімнатних дверях даного помешкання.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено протокол прийняття заяви ОСОБА_3 та її письмові пояснення від 06.07.2025 р., яка вказує на те, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство економічного та психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме обмежувала у праві на життя та вигнала з квартири.

У своїх письмових поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначає, що будь-яких протиправних дій по відношенню до ОСОБА_3 вона не вчиняла. Між ними існувала домовленість, що ОСОБА_3 звільнить квартиру, яка належить їй на праві власності, до 01 червня 2025 р. Однак не виконала домовленість та ігнорувала її телефонні дзвінки. Після її прибуття до власної квартири, ОСОБА_3 викликала працівників поліції та перешкоджала їй розташуватися у квартирі.

Диспозицією частини другої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства врегульовані Законом України "Про запобігання та протидію домашнього насильства " (далі - Закон).

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення поняття домашнього насильства також надано і у Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) відповідно до положень якої "домашнє насильство" означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З`ясувавши в ході судового розгляду обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, вважаю, що у даній справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також докази поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи вину ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства не доведено, що свідчить про відсутність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Скрипка