Провадження № 3/489/263/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

20 січня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, що надійшла з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно з протоколом зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше постановою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 06.08.2025 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №873918 від 18.12.2025, 18.12.2025 близько 14.00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, що вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №873800 від 19.12.2025, 19.12.2025 о 01.40 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3 термінового заборонного припису серії АА 528289 від 18.12.2025, а саме: прийшов до будинку та почав через вікно контактувати з постраждалою від домашнього насильства ОСОБА_2 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася судовою повісткою, смс-повідомленням, повідомленням у застосунку «Вайбер», по телефону та оголошенням на сайті судової влади. Таким чином, судом вжито всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

При цьому, особі відомо, що на розгляді Інгульського районного суду міста Миколаєва знаходяться справи про адміністративне правопорушення відносно неї, про що їй повідомлялось особисто під час складення протоколів, а також викликалася судом. У зв`язку з цим, особа, відносно якої складено протоколи, яка обізнана про те, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно неї перебувають на розгляді в суді, виходячи із практики ЄСПЛ, зобов`язана вживати заходів для того, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, зокрема отримати судову повістку та з`явитися до суду для розгляду вказаної справи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, розглядається у триденний строк, а справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, розглядається протягом доби з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні.

Отже, оскільки від особи не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та остання мала достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколів про адміністративні правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суддя виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.

Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, відсутність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також відсутність обґрунтованого клопотання необхідності відкладення розгляду справи, суддя дійшов висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши письмові матеріали, що знаходяться у справі (протоколи про адміністративні правопорушення; заяви ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; світлокопію термінового заборонного припису серії АА № 528289 від 18.12.2025; світлокопію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 ; копію постанови Інгульського районного суду міста Миколаєва від 06.08.2025 у справі №489/4088/25; ), суддя дійшов таких висновків.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене повторне протягом року особою, яка вже була піддана адміністративному стягненню за таке діяння.

Частиною 2 ст. 173-8 КУпАП встановлена відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до пункту 16 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Зі змісту термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 528289 від 18.12.2025 слідує, що відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк три доби з 15.14 год. 18.12.2025 до 15.14 год. 21.12.2025 з метою захисту від домашнього насильства, вчиненого 18.12.2025 відносно постраждалої ОСОБА_2 , були встановлені такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

При цьому, судді не було надано будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 9 ст. 25 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оскаржив винесений відносно нього терміновий заборонний припис в адміністративному або в судовому порядку.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно умисно повторно протягом року вчинила домашнє насильство, за яке вже була піддана адміністративному стягненню, а також не виконала терміновий заборонний припис, винесений відносно неї, що підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності .

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованих їй правопорушень та своїми діями вона вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинені правопорушення.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності за кілька адміністративних правопорушень, справи про які перебувають на розгляді одного судді, тому з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушень є доцільним провести одночасний розгляд вказаних справ, об`єднавши їх в одне провадження.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (повторно притягується), обставини вчинення адміністративних правопорушень, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, яке, на переконання судді, є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених особою, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 36,252,265,280,283,291,294 КУпАП, суддя

постановив:

Справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №873918 18.12.2025 (справа №489/10743/25, провадження №3/489/263/26), серії ВАД №873800 від 19.12.2025 (справа №489/10746/25, провадження №3/489/264/26) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер 489/10743/25 (провадження №3/489/263/26).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Миколаїв /Інгульський р-н/ 21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, рахунок отримувача: UА0014482).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко