Справа № 950/3283/25
Номер провадження 3/950/85/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Стеценко В. А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця;

за ч. 1 ст. 130 КпАП України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 о 23 год. 21 хв. 17 жовтня 2025 року на вул. Центральна, 87 в с. Межиріч, Сумського району Сумської області керував автомобілем Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судове засідання притягнутий не з`явився, заяв про перенесення розгляду справи не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча про час, дату і місце розгляджу справи був сповіщений належним чином.

Адвокат притягнутого в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КпАП України щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, передбачений ч. 3 ст. 266-1 КпАП України.

Військовослужбовець ОСОБА_1 за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Норми ст. 266-1 КУпАП мають імперативний характер, описують випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресовані службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.

Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

Оскільки установлений законом порядок огляду на стан сп`яніння працівниками поліції не був дотриманий процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , на думку адвоката, є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом.

Крім того, адвокат мотивував свою позицію тим, що відеозаписом, долученим до адміністративного протоколу не зафіксовано руху автомобіля притягнутого; під час надання йому пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння працівниками поліції не було належним чином роз`яснено право на проходження такого огляду в Лебединській ЦРЛ; складено акт огляду і направлення до лікарні не в передбаченій законодавством формі і не завірено печаткою; після складення адміністративного протоколу ОСОБА_1 не було відсторонено від управління автомобілем.

З протоколу серії ЕПР1 № 486429 від 17.10.2025 року, направлення, акту, рапорта(а.с. 2 - 6), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 о 23 год. 21 хв. 17 жовтня 2025 року на вул. Центральна, 87 в с. Межиріч, Сумського району Сумської області керував автомобілем Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Від надання письмових пояснень, внесення свого підпису до протоколу та отримання його копії притягнутий відмовився.

З відеодиску (а.с. 8), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що він містить два відеофайли на яких відображено зупинення автомобіля притягнутого працівниками поліції і його пояснення, під час яких притягнутий пояснював, що виїхав назустріч працівникам поліції після сварки з дружиною; що саме він управляв автомобілем перед його зупинкою; висловлювався нецензурною лайкою; не оспорював факту вживання ним спиртних напоїв та відмовився проходити перевірку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу та в Лебединській ЦРЛ.

Відеозаписом зафіксовано зображення притягнутого у цивільній одежі та його пояснення, що він є військовослужбовцем, бере участь в бойових діях, проте документів, які посвідчують особу, підтверджують факт перебування на військовій службі і містять реквізити військової частини притягнутим співробітникам поліції надано не було, не зважаючи на зауваження, висловлені особисто ОСОБА_1 щодо не виконання ним в той час бойових завдань.

Також відеозаписом зафіксовано висловлення притягнутим намірів звернутись за проходженням огляду на стан сп`яніння до Лебединської ЦРЛ в добровільному порядку наступного дня.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Вислухавши адвоката і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні була підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки вона стверджується протоколом серії ЕПР1 № 486429 від 17.10.2025 року, відеозаписомта іншими матеріалами справи.

При цьому суд враховує, що з відеозапису, дослідженого в судовому засіданні було встановлено, що водій зупиненого автомобіля перебував у цивільному одязі та хоча і посилався на те, що є військовослужбовцем ЗСУ, проте не підтвердив факт виконання службових обов`язків під час руху автомобілем Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .10.2025 року, що не дало підстав звертатись до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Крім того, зазначених відомостей не було надано ні притягнутим, ні його адвокатом в судове засідання під час розгляду адміністративного протоколу, що також не дає можливості підтвердити факт виконання ОСОБА_1 службових обов`язків в Збройних силах України під час складення відносно нього адміністративного протоколу серії ЕПР1 № 486429 та взяти до уваги доводи адвоката в тій частині, що до притягнутого повинен застосовуватись спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, передбачений ч. 3 ст. 266-1 КпАП України.

Також, суд не може взяти до уваги і доводи адвоката в тій частині, що відеозаписом, долученим до адміністративного протоколу не зафіксовано руху автомобіля притягнутого, так як цим відеозаписом зафіксовано пояснення притягнутого, який доводив, що виїхав назустріч працівникам поліції після сварки з дружиною; що саме він управляв автомобілем перед його зупинкою; висловлювався нецензурною лайкою; не оспорював факту вживання ним спиртних напоїв та відмовився проходити перевірку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу та в Лебединській ЦРЛ.

Крім того, суд не може взяти до уваги і доводи адвоката в тій частині, що під час надання пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння працівниками поліції не було належним чином роз`яснено право на проходження такого огляду в Лебединській ЦРЛ, так як відеозаписом зафіксовано відповідь притягнутого, з якої вбачається, що до Лебединської ЦРЛ він мав намір звернутись за проходженням огляду на стан сп`яніння в добровільному порядку наступного дня.

В той же час, суд не може взяти до уваги і доводи адвоката в тій частині, що працівниками поліції складено акт огляду і направлення до лікарні ОСОБА_1 не в передбаченій законодавством формі і не завірено печаткою, а після складення адміністративного протоколу притягнутого не було відсторонено від управління автомобілем, так як зазначені обставини об`єктивно не можуть свідчити або спростовувати факт перебування особи в тверезому стані, чи в стані алкогольного сп`яніння.

Тому, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КпАП України з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, підлягає стягнення судового збору на користь держави.

Керуючись ч. 2 ст. 36, ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 268 КпАП України;

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та підвергнути штрафу в прибуток держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на розрахунковий рахунок UA0018001, ГУК Сумській обл./Сумська обл./21081300, , банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь державного бюджету в розмірі 665 грн. 60 коп., отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Повна постанова складена 22.01.2026 року.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання - три місяці з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк з нього стягується подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 грн.

Суддя: Володимир СТЕЦЕНКО