ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/437/26 Справа № 196/1121/25 Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д. Г. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захисника Кравцова Г.С. на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року ОСОБА_1 20 вересня 2025 року о 00 год. 25 хв. на а/д Н-31 83км+200м «Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка» Дніпровського району, керуючи автомобілем Lexus RX350, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, через що на заокругленні дороги ліворуч втратив здатність безпечно керувати автомобілем та виїхав в кувет з правого боку дороги, наїхавши на залізобетонну опору ЛЕМ та металеве дорожнє огородження з подальшим перекиданням автомобіля, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна.

Також, 20 вересня 2025 року о 00 год. 25 хв. на а/д Н-31 83км+200м «Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка» Дніпровського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lexus RX350, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку під відеофіксацію в КП «Царичанська ЦЛ» ЦСР» за допомогою Алкофор 307, після огляду результат проба позитивна 1,90 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Кравцов Г.С. просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції не вжили жодних заходів щодо встановлення свідків та очевидців дорожньо-транспортної події, опитали учасників даної дорожньо-транспортної пригоди поверхнево, та не звернули увагу на те, що вони перебували у схвильованому стані. Вказав, що у справах щодо дорожньо-транспортних пригод оцінка дій водія потребує спеціальних знань, тому стороною захисту було замовлено експерте дослідження, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Lexus RX 350» ОСОБА_1 повинен був діяти згідно вимог п.п. 10.1, 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху та у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Lexus RX 350» ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху не вбачається. Зазначив, що за результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Алкофор 307, результат був позитивний, лікарі відповідно до Інструкції, відібрали у водія ОСОБА_1 біологічні зразки кров, для проведення підтверджуючого дослідження. Зазначив, що відповідно до результатів лабораторного дослідження крові ОСОБА_1 вміст алкоголю в його крові дорівнює 0, таким чином, на думку захисника в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Кравцов Г.С. у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, надіслали до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого прийняти законне вмотивоване рішення.

Крім того, п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.)» звертає увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 в частині притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення, а за ст. 124 КУпАП справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі докази та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

Крім того, суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в своїй постанові жодним чином не мотивував своє рішення із посиланням на докази по справі, які судом було безпосередньо досліджено, натомість формально зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, без надання оцінки кожному доказу по справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було застосовано спрощений підхід до судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, без з`ясування всіх обставини, перелічених у статтях 247 і 280 КУпАП, у зв`язку із чим постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння, в тому числі й наркотичного, визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому - "Інструкція №1452/735").

Згідно із положеннями ч.ч.1, 6 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п.9 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 закріплено, що з метою забезпечення достовірності результатів оглядів водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до змісту п.п.6-9 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 вересня 2025 року, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 73 від 20 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 результат обстеження - 1,9 проміле.

Разом з тим у п. 24 акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 73 від 20 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 , результат лабораторних тестів становить 0 проміле.

При цьому, слід зазначити, що виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п. 4 розділу І Інструкції, не є доказом перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, а є підставою для проведення огляду такого водія у встановленому законом порядку, що прямо вказано у п. 2 розділу І цієї Інструкції, за результатами якого відповідний стан сп`яніння знайде або не знайде підтвердження.

Відповідно до пояснень медичного директора ОСОБА_2 , наданих на запит Дніпровського апеляційного суду та долучених до матеріалів справи щодо вищевказаних розбіжностей, у результаті обстеження та у результаті лабораторних тестів, які були проведені щодо ОСОБА_1 , остання нічого пояснити не змогла.

Таким чином, результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 , проведеного у КП «Царичанська ЦЛ» ЦСР, є суперечливими та не можуть бути покладені в основу рішення суду про визнання винуватості та не є остаточним доказом вини ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до відеозапису з бодікамери поліцейського ОСОБА_1 виражав недовіру до спеціальних технічних засобів, які використовують КП «Царичанська ЦЛ» ЦСР під час огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, незгоду зі складанням працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього та заперечував, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На переконання апеляційного суду вказані обставини необґрунтовано були залишені поза увагою судом першої інстанції, як такі, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовують та можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею виключають.

Апеляційний суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

Суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Апеляційний суд зауважує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

А тому, апеляційний суд приходить до переконання про те, що доказами в матеріалах справи породжується обґрунтований сумнів в тому, що ОСОБА_1 на час скоєння ДТП здійснював керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і судом першої інстанції з приводу зазначених обставин не було надано жодної оцінки, оскільки такі суттєво впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 червня 2025 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 вересня 2025 року та фототаблицею до неї; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Посилання захисника на те, що судом першої інстанції не було встановлено усі обставини ДТП та не надано оцінку доводам сторони захисту, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів було встановлено, що 20 вересня 2025 року о 00 год. 25 хв. на а/д Н-31 83км+200м «Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка» Дніпровського району водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Lexus RX350, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, через що на заокругленні дороги ліворуч втратив здатність безпечно керувати автомобілем та виїхав в кувет з правого боку дороги, наїхавши на залізобетонну опору ЛЕМ та металеве дорожнє огородження з подальшим перекиданням автомобіля, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водія та місце розташування транспортного засобу після цього.

При цьому механізм заподіяння видимих пошкоджень автомобіля Lexus RX350, н.з. НОМЕР_1 , яке зафіксовано у схемі місця ДТП та наявних в матеріалах справи фото з місця ДТП, повністю відповідає події ДТП, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Що стосується доводів захисника про те, що відповідно до висновку експертного дослідження від 10 листопада 2025 року № ЕД-19/104-25/43186-ІТ за результатами експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Lexus RX 350» ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху не вбачається, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки використані експертом вихідні дані не відповідають встановленим обставинам та матеріалам справи.

Більш того, зазначений висновок не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом МЮ України від 08.10.1998 р. №53/5, оскільки не містить відомостей про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст.384 КК України або за відмову від надання висновку за ст.385 КК України, а також не містить інформації про те, що висновок підготовлений для подання до суду. Згідно п.4.22. Розділу IV «Організація проведення експертиз (досліджень) та оформлення їх результатів» Інструкції, експертні дослідження виконуються в порядку, передбаченому для проведення експертиз.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанції доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено в апеляційному суді, подія мала місце 20 вересня 2025 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене провадження у справі за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи та прийняття постанови про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене апеляційна скарга захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захисника Кравцова Г.С. підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 захисника Кравцова Г.С. задовольнити частково.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот