Дата документу 23.01.2026
Справа № 334/8444/25
Провадження № 3/334/36/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 року о 00 годині 33 хвилин в м. Запоріжжя по вулиці Бориспільська (Братська), 13, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «ЗАЗ 110217», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу газоаналізатору алкотестеру «Drager», чи у лікаря-нарколога у медичному закладі, відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджено.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 04.01.2026 року, яке повернулось на адресу суду 06.01.2026 року та довідка про доставку повідомлення у додаток «Вайбер». Явку свого захисника - адвоката Уткіна О.Є. в судове засідання не забезпечив.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04.10.2001р. у справі «Тойшлер проти Германії» наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Виходячи з розумності строків розгляду справи про адміністративні правопорушення, забезпечуючи своєчасність судового провадження, беручи до уваги, що відповідно до ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, під час судового розгляду не є обов`язковою, а також те, що ОСОБА_1 достовірно обізнаний про знаходження справи в суді, призначення судового розгляду, клопотання про відкладання розгляду справи не подавав, в судовому розгляді участь приймав його захисник адвокат Уткін О.Є., суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.

Адвокат Уткін О.Є. в ході судового розгляду просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки факт керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду зафіксовано за відсутності двох свідків. ОСОБА_1 не заперечував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» , але звертав увагу працівників поліції, що його дружина була на його транспортному засобі терміново доставлена до 5 лікарні з травмою руки, після чого з травмпункту 5 лікарні було вирішено терміново доставити її до 9 лікарні. При цьому ОСОБА_1 , як чоловіку, було запропоновано їхати за автомобілем швидкої допомоги, так як не виключалася можливість госпіталізації. Під час руху за автомобілем швидкої допомоги дійсно був зупинений працівниками поліції, від медичного огляду не відмовлявся, а просив пройти пізніше в приміщенні 9 лікарні, куди транспортували його дружину. ОСОБА_1 зазначав працівникам поліції, що алкоголю не вживав, але його доводи залишені поза увагою. З метою доведення невинуватості ОСОБА_1 в той же день 25.09.2025 року пройшов огляд на стан сп`яніння за самозверненням, залишивши дружину після операції. Згідно результатів огляду алкоголю не виявлено.

Також захисником подано письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з детальним обґрунтуванням доводів сторони захисту.

Суд, вислухавши доводи адвоката, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Згідно п. 2, п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6, п. 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки 25.09.2025 року о 00 годині 33 хвилин в м. Запоріжжя по вулиці Бориспільська (Братська), 13, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110217», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу газоаналізатору алкотестеру «Drager», чи у лікаря-нарколога у медичному закладі, відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

Вказані обставини та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №464242 від 25.09.2025, який складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений. В протоколі, крім іншого, зазначено про відеофіксацію поліцейським подій на боді-камеру;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- направленням на огляд до КНП «ОКЗзНПД та СЗХ» ЗОР, згідно якого ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння не доставлявся, у зв`язку з відмовою на місці зупинки транспортного засобу;

- рапортом т.в.о. ЗК взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції В. Ващенко;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовані події, які відбувались за участю ОСОБА_1 25.09.2025 року, зокрема, зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, неодноразова пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі, фіксація відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, процедура складання адміністративних матеріалів;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає.

Суд вважає, що усі вищевказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 .

Підстав сумніватися в правдивості, достовірності вказаних доказів у суду немає. Відомості, що містяться в безпосередньо досліджених судом доказах, узгоджуються між собою.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 а у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, суд дійшов висновку, що його вина цілком доведена. Факт керування транспортним засобом та факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння зафіксовані відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою, та жодним чином не спростовані.

Згідно довідки (а.с.6), ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта - водія, що підтверджується наявністю посвідченням водія НОМЕР_3 від 12.07.2023 року.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.1.3.ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно відеозапису, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, тривалістю 01 година 13 хвилин, зафіксовано рух транспортного засобу «ЗАЗ 110217» д.н.з. НОМЕР_2 , його зупинку співробітниками поліції. З відеозаписів, здійснених на нагрудні камери співробітників поліції встановлено наступні обставини: 25.09.2025 року в 00:33 співробітниками поліції був зупинений транспортний засіб «ЗАЗ 110217», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу співробітники патрульної поліції повідомили водію про причину зупинки транспортного засобу, запропонували надати документи, які посвідчують особу та які підтверджують право керування транспортними засобами (час запису 00:34:19 00:35:15). В ході перевірки документів та спілкування з водієм, співробітники поліції повідомляють йому про наявність підстав вважати, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перелічують виявлені ознаки сп`яніння та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (час запису 00:36:45 00:37:35), на що ОСОБА_1 повідомляє, що його дівчину забрали в лікарню з рубленими ранами та він їде її шукати, а також погоджується пройти огляд на місці зупинки. Працівники поліції достають технічний прилад алкотестер Драгер та готують його до огляду, декілька разів пропонують ОСОБА_1 обрати мундштук (час запису 00:37:45 00:38:14), на що ОСОБА_1 повідомляє, що дуже поспішає до дівчини в лікарню. Після цього зазначає, що випив дві пляшки пива та сів за кермо (час запису 00:38:23 00:38:27). Працівники поліції повторно двічі пропонують пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, після чого роз`яснюють ОСОБА_1 право відмовитись від проходження огляду та попереджають, що це буде порушенням п. 2.5 ПДР України, про що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 повідомляє, що дуже поспішає до дівчини в лікарню. В подальшому працівники поліції роз`яснюють право пройти огляд в медичному закладі, в разі вимови водія проходити огляд на місці зупинки (час запису 00:38:27), на що ОСОБА_1 повторно зазначає, що усвідомлює, що випив дві пляшки пива та сів за кермо (час запису 00:39:36 00:39:42). В подальшому працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, востаннє о 00:43:14 годині, роз`яснюють що подальше ненадання відповіді буде розцінено як відмова від проходження огляду, про що буде складено протокол, та просять надати чітку відповідь «так» або «ні», проте ОСОБА_1 ігнорує працівників поліції та не надає чіткої відповіді. В подальшому співробітники поліції фіксують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та роз`яснюють йому права, складають адміністративні матеріали.

Така поведінка ОСОБА_1 вказує на те, що він не мав на меті пройти огляд на стан сп`яніння, а навпаки здійснював активні, свідомі та вольові дії, щоб ухилитись від проходження медичного огляду у повному обсязі, та, як наслідок, уникнути відповідальності.

Отже, у суду не виникає сумнівів щодо свідомої відмови з боку водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Щодо заперечень захисника в частині фіксації правопорушення за відсутності двох свідків, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія(судноводія)на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів. На виконання зазначеної норми працівником поліції до матеріалів справи долучено відеозапис обставин події, що виключає обов`язковість залучення двох свідків.

Сам захисник не заперечує того факту, що події, які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце.

Також суд зауважує, що фіксування відбувалось відкрито, а водій не заперечував проти зйомки.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась з недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону в матеріалах справи немає.

Наявні в матеріалах справи відеозапис та інші матеріали справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації порушення ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляд проводиться: лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Частиною четвертою ст. 266 КУпАП визначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Наданий суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння від 25.09.2025, згідно якого ОСОБА_1 не перебуває в стані сп`яніння не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки з вказаного висновку вбачається, що огляд проводився 25.09.2025 року о 17-45, тобто через 17 годин (з наданих законом двох годин) після подій, які є предметом судового дослідження, отже не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння 25.09.2025 року.

З урахуванням пропозиції працівників поліції пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», доводи про те, що ОСОБА_1 поспішав до лікарні, на правильність висновків суду не впливають, оскільки огляд на стан сп`яніння на місці зупинки займає досить короткий проміжок часу (орієнтовно до 3 хвилин). При цьому суд звертає увагу, що алкотестер «Драгер» працівниками поліції вже був підготовлений для проведення огляду ( ОСОБА_1 потрібно було обрати мундштук) ще на 6 хвилині спілкування, тоді як загальний час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції тривав 01 годину 12 хвилин.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді справи не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для закриття провадження у справі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд, дотримуючись вимог ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та накладає стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.33, 36, 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. на користь держави з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати штрафу у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії постанови, на підставі ст.308 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: Коломаренко К. А.