МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/7171/25
Провадження № 3/210/71/26
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 січня 2026 року

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не відоме, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу 05 листопада 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п. 2.9а ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496977 від 29.10.2025 року, 28.10.2025 о 23.49 год. в м. Кривий Ріг, просп. Металургів 22 в Дніпропетровській області, Металургійному районі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці погодився за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатор Drager Alkotest 6820, прилад ARHJ-0308, тест 1305, результат позитивний 1,37% проміле, з результатом не згоден, на законну вимогу працівника поліції пройти огляд в законному порядку в закладі охорони здоров`я КП КБЛПД ДОР водій ОСОБА_1 відмовився. Зафіксовано на службовий відео реєстратор та БК 475743, 475740. Згідно протоколу, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До початку судового засідання ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначив, що 28.10.2025 року перебував у друзів, які проживають по проспекту Металургів, оскільки на подвір`ї їх будинку декілька разів здійснювались крадіжки майна з прапаркованих автомобілів, своє авто він вирішив прапаркувати на проїзній частині.

Приблизно о 21 год 30 хв. ОСОБА_1 з другом вирішили піти до парку, де сиділи спілкувались, приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 побачив, що біля його припаркованого автомобіля зупинився екіпаж патрульної поліції, один з інспекторів вийшов зі службового автомобіля та обходить авто. ОСОБА_1 з другом вирішили підійти поцікавитись, що трапилось та пояснити, що авто припарковано без порушень Правил дорожнього руху України.

Підійшовши до співробітників патрульної поліції ОСОБА_1 почав пояснювати їм, що вказане авто належить йому, інспектор патрульної поліції почав пояснювати, що авто заборонено залишати на проїзній частині і з вказаного питання почалась дискусія.

Через декілька хвилин, напарник інспектора патрульної поліції, підійшов до ОСОБА_1 та запитав чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої. У відповідь ОСОБА_1 повідомив, що вжив одну пляшку пива годину тому, інспектор патрульної поліції запропонував пройти огляд за допомогою алкотестера та роз`яснив, що оскільки транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, проблем у нього не буде, ОСОБА_1 погодився. Після проходження огляду інспектор патрульної поліції роз`яснив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Під час складання протоколу, ОСОБА_1 зателефонував своєму знайомому та розповів, про ситуацію яка трапилась. Знайомив порадив пройти огляд в медичному закладі, оскільки від однієї пляшки пива газоаналізатор не може показувати такий великий показник.

Після чого ОСОБА_1 підійшов до одного з інспекторів патрульної поліції та почав вимагати пройти огляд у медичному закладі, оскільки з результатом Драгеру був не згоден, на що інспектор патрульної поліції пояснив, що на відео ОСОБА_1 погодився з отриманими даними з газоаналізатора, а тому пройти огляд в медичному закладі вже не може. На прохання вручити ОСОБА_1 направлення для проходження огляду в медичному закладі самостійно, інспектор також категорично відмовив.

З урахуванням вищевикладеного, просив суд провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані до справи докази, клопотання про закриття провадження у справі, вислухавши пояснення захисника, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він охоплює: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону. За відсутності хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також, суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2.9а ПДР України визначено заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів керування ОСОБА_1 28.10.2025 о 23.49 годині транспортним засобом SKODA OCTAVIA днз НОМЕР_1 , оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками керування ОСОБА_1 , ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не долучено.

До матеріалів справи долучено оптичний диск з файлами за фактом складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, файли, які містяться на оптичному диску, з незалежних від суду причин не відтворюються.

Слід зауважити, що судом 03 грудня 2025 року здійснювався запит до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про надання відеозаписів щодо правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП згідно протоколу серії ЕПР1 №496977 від 29.10.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яких зафіксовано адміністративне правопорушення від 28.10.2025 року (23:49 год.).

Згідно відповіді ДПП УПП в Дніпропетровській області ППП в м. Кривий Ріг, відеоматеріали, відзняті патрульними за допомогою портативних нагрудних відеореєстраторів за 29.10.2025 рік стосовно протоколу серії ЕПР1 №496977 відносно ОСОБА_1 не збереглися.

Однією з умов для притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведення факту керування транспортним засобом під час сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів руху транспортного засобу, керування ОСОБА_1 28.10.2025 о 23.49 годині транспортним засобом SKODA OCTAVIA днз НОМЕР_1 , зупинення вказаного транспортного засобу працівниками поліції, оскільки ані відеозаписів (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб), ані пояснень свідків, які були б свідками керування, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 ..

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування засобом 28.10.2025 о 23.49 годині ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що його не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом 28.10.2025 о 23.49 годині підтверджуються матеріалами справи, і жодними іншими доказами не спростовуються.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

З дослідженого судом Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29.10.2025 року вбачається, що з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою Drager Alkotest 6820, прилад ARHJ-0308 ОСОБА_1 не згоден.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , що він був не згоден з результатом огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння 29.10.2025 об 11.11 год., просив патрульних поліцейських доставити його до закладу охорони здоров`я для повторного огляду лікарем, проте йому було відмовлено та не вручено направлення на проходження такого огляду, жодними доказами не спростовуються, оскільки ані відеозаписів (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб), ані пояснень свідків, які б спростовували доводи ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Всупереч вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не відтворюється, на запит суду вказаний відеозапис суду не надано, тому, суд приходить до висновку, що відеофіксація працівниками поліції не здійснювалася, а отже працівники поліції зобов`язані були залучити двох свідків для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вбачається, що свідки працівниками поліції для проведення огляду на стан сп`яніння не залучались. Відеозапис подій в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній.

Таким чином, судом встановлено, що огляд на стан сп`яніння 28.10.2025 о 23.49проведений працівниками поліції всупереч вимогам ст.. 266 КУпАП, пункту 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР від 29.10.2025 року.

Проте, у направленні для проходження огляду на стан сп?яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання направлення на огляд. Матеріали справи також не містять інформації про вручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп?яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп?яніння, таким чином поліцейськими було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу, що в направленні зазначено, що поліцейський «доставив особу на огляд у заклад охорони здоров`я», що не відповідає дійсності, та суперечить іншим матеріалам справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт поліцейського, який не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки поліцейський є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 .

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Р. Є. Скотар