Справа № 456/6138/25
Провадження № 3/456/44/2026
ПОСТАНОВА

іменем України

08 січня 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. ,розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №495722, 27.10.2025 року о 16:28 в с.Семигинів, вул. Лесі Українки, ОСОБА_1 , керував мопедом з електродвигуном потужністю 1,8 кВт, марка «Yadea Luna» номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія, та вчинив дане правопорушення двічі протягом року і притягався до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА5873017 від 05.10.2025р, де визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема зазначив, що проходив військову службу та внаслідок вибуху протипіхотної міни отримав важке поранення, через що йомувстановлено 2 групу інвалідності. Також ОСОБА_1 вказав, що у нього присутнє порушення мовлення і руху, а також йому важко ходи. Відтак,мопед став для нього важливим видом транспорту, як для людини з обмеженими можливостями пересування, оскільки такий забезпечує незалежність і свободу пересування, дозволяючи брати участь у різноманітних заходах і зберігати відчуття автономності. Додатково ОСОБА_1 зазначив, що електричні мопеди не розвивають високу швидкість, тому вирішив купити електромопед марки «Yadea Luna», категорія т/з L1, потужність двигуна 1,8 кВт. Вважає, що транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом. Таким чином, ОСОБА_1 стверджує, що працівниками поліції під час складання протоколу не перевірено та не надано письмових доказів щодо того, чи має електромопед марки «Yadea Luna» потужність електродвигуна більшу ніж 3 кВт, чи належить до механічних транспортних засобів, а також чи є ОСОБА_1 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення ст. 126 КУпАП може нести виключно водій механічного транспортного засобу. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суддя, беручи до уваги позицію особи, який притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорій.

Згідно п.2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Так, диспозицією статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

При цьому, відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП наступає внаслідок порушення вимог Правил дорожнього руху України, зокрема повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин особою, уповноваженою на складання протоколу, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №495722 від 27.10.2025 року, який не може бути самостійним безперечним доказом у справі, надано довідку заступника начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про те, що ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, пояснення ОСОБА_2 від 27.10.2025 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6029186 від 27.10.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 керував електромопедом потужністю 1,8 кВт без мотошолома, розписка ОСОБА_1 , фотокопії електромопеда, відеозапис з місця події.

Поряд з цим, ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено акт огляду реалізованого транспортного засобу №7604/25/011338 від 15.09.2025 року, згідно якого потужність двигуна електричного мопеда «Yadea Luna» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 1,8 кВт.

Із системного аналізу норм Правил дорожнього руху України вбачається, що обов`язок мати при собі посвідчення водія прямо пов`язаний виключно з керуванням механічним транспортним засобом.

Так, відповідно до пункту 2.1 підпункту «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Отже, сама норма встановлює обов`язок щодо наявності посвідчення водія лише у випадку керування саме механічним транспортним засобом.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР України, механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. При цьому вказаний термін поширюється, зокрема, на транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Таким чином, законодавець прямо встановив порогове значення потужності електродвигуна, перевищення якого є обов`язковою умовою для віднесення транспортного засобу до механічних.

Водночас із наведеного визначення випливає, що транспортні засоби з електродвигуном потужністю до 3 кВт включно не підпадають під поняття механічного транспортного засобу у розумінні ПДР України.

Пунктом 2.13 ПДР України визначено класифікацію транспортних засобів за категоріями, зокрема категорію А1, до якої належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, що мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Однак сама по собі віднесеність транспортного засобу до певної категорії не створює автоматичного обов`язку мати посвідчення водія, якщо такий транспортний засіб не є механічним у розумінні пункту 1.10 ПДР України.

Таким чином, Правила дорожнього руху України чітко розмежовують поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб», а різниця між ними, зокрема у випадку електротранспорту, визначається потужністю електродвигуна.

Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку, транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний Суд у справі №278/3362/15-к від 01 березня 2018 року.

Отже, транспортний засіб з електродвигуном потужністю 1,8 кВт є транспортним засобом у загальному розумінні ПДР України, однак не є механічним транспортним засобом, оскільки потужність його електродвигуна не перевищує встановлену пунктом 1.10 ПДР України межу у 3 кВт, у зв`язку з цим, на керування таким мопедом не поширюється вимога пункту 2.1 «а» ПДР України щодо обов`язкової наявності посвідчення водія.

Таким чином, з урахуванням системного тлумачення норм ПДР України, керування мопедом з електродвигуном потужністю 1,8 кВт не потребує наявності посвідчення водія, оскільки такий транспортний засіб не відноситься до механічних.

Оскільки ОСОБА_1 керував мопедом з електродвигуном потужністю 1,8 кВт, який відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України не є механічним транспортним засобом, на нього не поширюється вимога пункту 2.1 підпункту «а» ПДР України, щодо обов`язкової наявності посвідчення водія.

Таким чином, складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 5 статті 126 КУпАП є неправомірним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Згідно позиції ВС викладеної у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17 відповідно до якої, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУПАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні адміністративного правопорушення.

В свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03. Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що сформульовані у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), заява №25657/94 від 10 липня 2001 року, згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви, щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості передбачає,що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Таким чином суд, враховуючи усе вищезазначене, відповідно до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, недоведеними подію і склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Згідно з пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення.

Керуючись ст.ст. 126, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Назар ЯНІВ