ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Сербіній І.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Безрука А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 20 липня 2025 року о 19-26 годині по вул.. Псковська, біля будинку № 75 в м. Краматорськ Донецька область, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Kadett, днз НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2,5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення захисником ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд грубо порушив норми права, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. Відеозапис адміністративного правопорушення не є безперервним. Протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності свідків. Вказує, що з боку робітників поліції відбулась провокація та схилення ОСОБА_3 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Робітниками поліції не запропоновано ОСОБА_3 огляд на місці зупинки транспортного засобу. Також, судом першої інстанції не було досліджено, що ОСОБА_3 перебував на службовому завданні. Крім того, ОСОБА_3 сам пройшов огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом та сам факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Так, факт порушення, ОСОБА_3 вимог п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджений даними, що містить відповідний протокол, направленням на огляд, відеозаписом правопорушення, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_3 було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, проте він відмовився.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Той факт, що відеозапис переривається, не є порушенням, оскільки в ньому чітко простежується хід подій.

Щодо тверджень сторони захисту про необхідність присутності двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та огляду на стан сп`яніння, то слід зазначити, що їх присутність є необхідною у разі, якщо не має можливості застосування технічних засобів відеозапису, на що вказує ст. 266 КУпАП. Однак така можливість була реалізована працівниками поліції, відеозапис правопорушення був долучений до матеріалів справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі Надточій проти України, п. 33 рішення у справі Гурепка проти України). Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що провокація злочину має місце, коли поліцейські або особи, які діють за їх вказівками не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто порушення справи та здобуття доказів, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину,який у іншому разі не був би вчинений.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу є, зокрема, охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

На думку апеляційного суду, згідно наявних матеріалів справи робітниками поліції не було здійснено дій, які можливо було розцінити як провокацію. Оскільки дії ОСОБА_3 були добровільними, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння та відмова від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, тому доводи апеляції в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Апеляційний суд не бере до уваги висновок щодо результатів медичного огляду за власною заявою Щербініна б/н від 21.07.2025 виданий КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ», результат ознак сп`яніння не має, оскільки огляд пройдений за відсутності працівників поліції, що є порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та ст. 266 КУпАП.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 був згодний пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного сп`яніння або психотропної речовини є обов`язковим в закладах охорони здоров`я.

Обговорюючи доводи апелянта, про перебування ОСОБА_3 на бойовому завданні саме 20.07.2025 року, слід значити, що вони не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки матеріали справи не містить жодного письмового підтвердження цього факту.

Досліджені матеріали справи та відеозапис, є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_3 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів викладених у скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Безрука А.В. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя