Провадження № 3/592/74/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко Вікторія Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

встановила:

відповідно до протоколу А5002 № 418 про військове адміністративне правопорушення від 07.12.2025, 06.12.2025 о 16 год 30 хв згідно повідомлення командуючого угруповування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військового керівника на території російської федерації полковника ОСОБА_2 , командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_3 стало відомо, що відповідно до розпорядження полковника ОСОБА_2 начальником служби захисту інформації в інформаційних системах ОКП УВ «Курськ» підполковником ОСОБА_4 було здійснено перевірку військової частини НОМЕР_1 за напрямком захисту інформації та результатами перевірки було встановлено низку порушень при виконання своїх службових обов`язків в районі виконання бойових завдань на території АДРЕСА_2 , начальником служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 , а саме: відсутність контролю за змінними носіями інформації в автоматизованому робочому місті (далі АРМ); відсутність розмежування доступу користувачів до інформації яка відпрацьовується військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 на АРМ; на окремих АРМ військової частини НОМЕР_1 присутні заборонені застосунки, щомісячний контроль за АРМ військової частини НОМЕР_1 не здійснюється; особовий склад військової частини НОМЕР_1 не проінструктований щодо порядку роботи з документами, які мають гриф обмеження та відпрацьовує документи з грифом «ДСК» на комп`ютерах, підключених до мережі інтернет, використовуються особисті комп`ютера без антивірусного програмного забезпечення та незареєстровані флеш-носїї; у окремого особового складу військової частини НОМЕР_1 особисті телефони не налаштовані в безпековому режимі. Вказані порушення було допущено старшим лейтенантом ОСОБА_1 , який являється військовою службовою особою військової частини НОМЕР_1 , виконуючи обов`язки військової служби за призначенням, в умовах воєнного стану, що могло призвести до негативних наслідків - розголошення штатно-посадового та персонального обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , витоку інформації пов`язаної з виконанням бойового завдання військовою частиною НОМЕР_1 , викриттям місце знаходження особового складу військової частини НОМЕР_1 з боку контррозвідувальних органів російської федерації, що поставило під загрозу як виконання бойового завдання військовою частиною НОМЕР_1 так життя і здоров`я особового складу військової частини НОМЕР_1 . Відповідно функціональних обов`язків (містяться в матеріалах справи) старший лейтенант ОСОБА_1 їх не дотримувався. Своїми діями, старший лейтенант ОСОБА_1 проявив недбале ставлення до військової служби під час дії «ОСОБЛИВОГО ПЕРІОДУ», яке полягає у невиконанні виконанні військовослужбовцем службових обов`язків. Таким чином, під час виконання обов`язків військової служби під час дії правового режиму «ВОЄННИЙ СТАН», начальник служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 не дотримався вимог вимоги статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, чим порушив ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. У попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначав, що документів на проведення перевірки немає, офіційних документів на військову частину не надходило. Вказав про те, що на підтвердження його вини надано акт перевірки, однак у ньому не конкретизовано, що саме порушено та де було виявлено вказане порушення. Після офіційних перевірок, акти про перевірку надсилаються до військової частини, однак акт про перевірку, який доданий до протоколу, до військової частини не надсилався. Також зазначив, що ним завжди проводиться налаштування робочого місця осіб, які йому підлеглі, перед видачею робочого ноутбуку їх налаштовують, встановлюють спеціальні програми.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Відповідно до ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол А5002 № 418 про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, пояснювальну начальника служби захисту інформації в інформаційних системах ОКП угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", акт перевірки виконання випереджувальних заходів щодо підтвердження рівня кібербезпеки у військовій частині НОМЕР_1 , положення про службу захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 , витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2025 № 56, витяг із наказу від 23.04.2025 № 587.

Слід зазначити, що у протоколі А5002 № 418 про військове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, складеного щодо ОСОБА_1 , суть адміністративного правопорушення належним чином не сформульована, з відображенням обов`язкових кваліфікуючих ознак інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Викладене свідчить про невідповідність складеного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, так як диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП є бланкетною, містить опис адміністративного правопорушення в загальних рисах.

Так, в протоколі про військове адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Однак, вище визначені Статутом обов`язки військовослужбовця є загальними, не є службовими обов`язками саме ОСОБА_1 , натомість, у протоколі та долучених до нього матеріалах не зазначено конкретних службових обов`язків, до виконання яких, недбало поставився ОСОБА_1 , як військова службова особа.

Посадової інструкції ОСОБА_1 із зазначенням підпорядкованості та часу виконання службових обов`язків, а також посадової інструкції ОСОБА_1 із встановленням меж його відповідальності, матеріали справи не містять.

До протоколу про військове адміністративне правопорушення додано Положення про службу захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_1 . Проте відомості щодо ознайомлення ОСОБА_1 з цим положенням відсутні. Також протокол не містить відомостей щодо того, які саме пункти цього Положення ОСОБА_1 не виконував та/або неналежно невиконував.

Що стосується акту перевірки виконання випереджувальних заходів щодо підтвердження рівня кібербезпеки у військовій частині НОМЕР_1 , то акт є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки щодо наявності чи відсутності порушень.

Отже, на думку суду, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки акт перевірки сам по собі не породжує певних правових наслідків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Отже, матеріали справи не містять достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України»).

Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 172-15, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Вікторія ТИТАРЕНКО