Номер провадження 3/175/9806/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Качаленко Є.В., за участю секретаря Савченко О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розглянув матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.174, ч. 1 ст. 191 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2025 о 16:00 в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зберігав мисливську зброю ТОЗ БМ, к.16, № НОМЕР_1 , дозвіл НОМЕР_2 до 10.07.2023 поза межами сейфу або металевого ящика, чим порушив п. 12.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КУпАП - порушення правил зберігання вогнепальної мисливської зброї.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №447864 від 03.11.2025 зазначено, що 03.11.2025 о 16:00 в с. Зелений Гай, садове товариство «Горішок», ОСОБА_1 поза населеним пунктом, в невідведеному для цього місці здійснив стрільбу з вогнепальної мисливської зброї ТОЗ БМ, к.16, № НОМЕР_1 , з метою відлякування собак, які могли нести загрозу, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.174 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що власну рушницю з квартири перевіз до дачного будинку, де зберігав у саморобному ящику. Дозвіл у нього є, але він простроченний. На дачі він випасав кіз, яких розводить сам. Дві були прив`язані поза будинком. Того дня його покликав син, сказав, що собаки напали на кіз. Він взяв рушницю і побіг до кіз. Коли він підійшов, то побачив, що здичавілі собаки, їх було близько 5, напали на його кіз і загризи двох кіз на смерть, собаки поводили себе агресивно. Тоді він вистрілив у повітря з рушниці, щоб відігнати собак, вони розбіглись. Після цього він викликав поліцію. Вважає, що собаки несли загрозу оточуючим, оскільки були дуже агресивні, загризли кіз, і ншим шляхом, аніж вистрілити з рушниці він не зміг би їх відігнати.

Враховуючи, що вказані вище адміністративні матеріали за вчинення адміністративних правопорушень складені відносно однієї й тієї ж особи, ці справи розглядаються одним і тим же органом, тому суд доходить висновку про необхідність розглядати справи одночасно.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 174 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Пояснення ОСОБА_1 , надані у судовому засіданні, логічно узгоджуються з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що бачили загризених собаками кіз.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Статтею 174 КУпАП передбачено відповідальність, за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Встановлено, що ОСОБА_1 дійсно здійснив постріл із мисливської рушниці у не відведеному для цього місці. Проте причини для такого пострілу були особливі - напад здичавілих собак на свійських тварин.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Законодавець передбачив можливість використання вогнепальної зброї для знешкодження тварин, які загрожують життю чи здоров`ю осіб, закріпивши відповідні норми у нормативно-правових актах (ч.13 ст.46 ЗУ "Про Національну поліцію", ст.30 ЗУ "Про мисливське господарство та полювання").

Дослідивши обставини цієї справи, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вірно оцінив обстановку та здійснив постріл у повітря з належної йому мисливської вогнепальної зброї у не відведеному для цього місці з метою відлякування зграї здичавілих собак, які здійснили напад і загризли свійських тварин. При цьому такі дії він здійснив для усунення небезпеки, яка загрожувала громадському порядку, власності і правам громадян, ця небезпека за досліджуваних обставин не могла бути усунута іншими засобами і заподіяна шкода (порушення громадського порядку внаслідок здійснення пострілу) є менш значною, ніж відвернена шкода (напад здичавілих собак на свійських тварин, загроза продовження нападу на оточуючих), а відтак ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. Можливості для ОСОБА_1 діяти іншим чином для відвернення небезпеки, що походила від собак, за досліджених обставин цієї справи суд не знаходить, тяжких негативних наслідків такими діями не заподіяно. Поліцію викликав сам ОСОБА_1 , інші особи на постріл не скаржились.

Пунктом 4 частини першої статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Виходячи з наведеного, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження в частині притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення за ч.1 ст.174 КУпАП у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 дії в стані крайньої необхідності.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.191 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.191 КУпАП, підтверджується доказами: протоколом серії ВАД №860241 від 03.11.2025, рапортами, дозволом №82 від 17.07.2020 на право зберігання, носіння мисливської зброї, протоколом вилучення зброї та боєприпасів від 03.11.2025, долученими до матеріалів справи.

Суд вважає доведеною повністю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, а саме порушення правил зберігання вогнепальної мисливської зброї, оскільки він зберігав її на порушення п. 12.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998 поза межами сейфу.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.

Так, ОСОБА_1 пенсіонер, вчинив адміністративне правопорушення, вину визнав, висловив бажання і намір відновити дозвіл на зберігання зброї, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч.1 ст.191 КУпАП у виді штрафу без вилучення зброї.

Згідно ст.8 ЗУ "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на поважний вік ОСОБА_1 і його майновий стан, суд вважає за доцільне звільнити його від судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.36, ст. 247, ст.283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справи: №175/21941/25 (провадження 3/175/9806/25), №175/21942/25 (провадження 3/175/9807/25) об`єднати в одне провадження під №175/21941/25.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень, без вилучення зброї.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.174 КУпАП закрити на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Штраф необхідно сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/ТГсмтСлобож/21081100; код за ; банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UA0004457; код платежу (КЕКД) 21081100.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст.8 ЗУ "Про судовий збір".

Вилучену згідно протоколу вилучення зброї та божприпасів від 03.11.2025 рушницю "ТОЗ-БМ", к.16, № НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Є.В.Качаленко