РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 3/510/500/26

Справа № 510/2578/25

20 січня 2026 року м. Рені Одеської області

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Гончарова-Парфьонова О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, не одруженого, інваліда ІІ групи, який зареєстрований у АДРЕСА_1 та проживає у АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, -

встановив:

25 листопада 2025 року о 20 годині 05 хвилин, на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) на відстані 8000 м від прикордонного знаку № 1352, прикордонним нарядом «КрП» було виявлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, особи, які перебували у прикордонному наряді «КрП» впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) прийшли до висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки спроби незаконного перетину Державного кордону України поза пунктом пропуску.

Таким чином, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, за яке передбачена відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явися, вину не визнав та пояснив, що він, разом з ОСОБА_3 рухалися з м. Ізмаїл до м. Рені Одеської області, де обидва проживають, будь-яких спроб перетину Державного кордону України поза пунктом пропуску він ніколи не робив, а його знаходження у прикордонній смузі пояснюється тим, що єдина автодорога з м. Ізмаїл до м. Рені проходить у продовж кордону та будь-яких інших шляхів, щоб дістатися до його місця призначення, немає. Крім того, надав суду документи, що він є інвалідом ІІ групи та не має будь-яких обмежень у пересуванні через Державний кордон України.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ № 012592Е від 25 листопада 2025 року, відсутні будь-які відомості стосовно способу пересування ОСОБА_1 , а лише зазначено, що його «було виявлено», без зазначення конкретних дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спрямованих на незаконний перетин Державного кордону України поза пунктом пропуску.

Аналогічні ствердження наявні й у рапортах старшого прикордонного наряду «КрП» впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) та старшого зміни прикордонних нарядів впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) від 25 листопада 2025 року.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка щодо проведення інтерв`ювання затриманого правопорушника на дільниці відповідальності ПОРВ (з м.д. АДРЕСА_2 ) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону імені полковника ОСОБА_4 , у якій зазначено, що 25 листопада 2025 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 «планували зійти з маршрутного транспортного засобу на околиці с. Новосільське і з настанням нічного часу незаконно перетнути державний кордон України вплав до Румуніі».

Також зазначено, що їх було затримано та зупинено прикордонним нарядом «КрП» спільно з оперативним складом ПОРВ, проте відсутні будь-які відомості стосовно обставин та підстав для зупинки та затримання.

Таким чином, всі наявні у матеріалах справи докази протирічать один одному, а обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП ґрунтується виключно на припущеннях різних посадових осіб відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Крім того, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу доказів, які є у матеріалах справи, та які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким не має розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Так, у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП ОСОБА_1 не має жодного доказу, який би поза розумним сумнівом свідчив про те, що правопорушення дійсно мало місце й дійсно було вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Отже, у даному випадку, відсутні достатні, допустимі та безсумнівні докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 204-1 ч. 2, 221, 247, 268, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова