Справа № 405/7889/25
провадження № 3/405/28/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 м. Кропивницький

Суддя Подільського районного суду м. Кропивницького Юр`єва К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює начальником лабораторного відділення в/ч НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №282257 від 15.12.2025, вбачається, що гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого ОСОБА_2 27.11.2025 року, близько 14 год. 20 хв., в КЗ Ліцей «Лідер», який розташований за адресою: м. Кропивницький, пров. Фортечний, 7 здійснила дрібне викрадення чужого майна, а саме банківської картки неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та розрахувалась нею в магазині «Копійочка» за адресою: м. Кропивницький, вул. Можайського, 43, чим вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 51 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання, яке було призначено до розгляду на 21.01.2026 ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від її захисника адвоката Коротича В.А. до суду надійшли заперечення, в яких він просив закрити провадження по даній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказав на норми статті 251, 254, 256, 184 КУпАП та 155 СК України. Вказав, якщо брати сам факт інциденту, який стався 27.11.2025 за участю ОСОБА_4 , то чи є він наслідком неналежного виконання її матір`ю ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків абсолютно невідомо. В матеріалах справи відсутній будь який причинно наслідковий зв`язок цих двох фактів, які є різними складами адміністративних правопорушень. Крім того, згідно до сталої практики ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову і тд. При складанні протоколу інспектором служби освітньої безпеки УПП в Кіровоградській області визначено диспозиції двох частин ст.184, які по своїй суті відносяться до різних складів адміністративних правопорушень: за ч.1 ст.184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей та ч.3 ст.184 КУпАП, як вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП. Зі змісту сформульованого «обвинувачення» вбачається, що внаслідок ухилення гр. ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 настала подія, яка може бути кваліфікована як адміністративне правопорушення, але в силу свого віку, неповнолітня ОСОБА_5 (14 повних років) не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності. Просив врахувати надані ним заперечення при розгляді даної справи та проводити розгляд даної справи без його участі та без участі.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність вимог щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП , суд приходить до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №282257 від 15.12.2025 та матеріали, якими він обґрунтовуються, надані стороною захисту заперечення, суд дійшов наступних висновків.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим остання, 27.11.2025, близько 14 год. 20 хв., в КЗ Ліцей «Лідер», який розташований за адресою: м. Кропивницький, пров. Фортечний, 7 здійснила дрібне викрадення чужого майна, а саме банківської картки неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та розрахувалась нею в магазині «Копійочка» за адресою: м. Кропивницький, вул. Можайського, 43 та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Частина 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень передбачених частинами третьою або четвертою статті 173 4 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, що їх замінюють від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що призвело до вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція вказаної статті є бланкетною (відсильною), яка встановлює відповідальність, але для розкриття її ознак відсилає до іншого нормативно-правового акту.

Однак, посадовою особою, якою порушено провадження у справі не зазначено нормативно-правового акту, який підлягає застосуванню в даному випадку, а лише зазначено, що ОСОБА_1 порушила чинне законодавство.

У справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08, пункти 51-84, від 20 вересня 2016 року, ЄСПЛ встановлено, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Окрім цього, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплено в ст. 150, 180 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорони дитинства», однак, суд не може самостійно застосовувати нормативно правовий акт та встановлювати, яку норму права було порушено ОСОБА_1 .

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством.

Тобто, посадовою особою, що складає протокол, повинно ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №282257 від 15.12.2025, убачається, що гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого ОСОБА_2 27.11.2025 року, близько 14 год. 20 хв., в КЗ Ліцей «Лідер», який розташований за адресою: м. Кропивницький, пров. Фортечний, 7 здійснила дрібне викрадення чужого майна, а саме банківської картки неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та розрахувалась нею в магазині «Копійочка» за адресою: м. Кропивницький, вул. Можайського, 43, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.184 КУпАП (а.п.1).

Відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.

При цьому судом відзначається, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, не конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, та яких саме обов`язків така особа не виконала.

Сама лише констатація у протоколі факту вчинення неповнолітньою особою певних протиправних дій не може бути підставою для висновку про ухилення батьків від виконання їх обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона характеризується бездіяльністю батьків, яка полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, що призвело до вчинення неповнолітніми правопорушень.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків або осіб, що їх замінюють за вчинення неповнолітніми віком від 14 до 16 років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Всупереч вимогам ст. 256, 184 КУпАП у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку, ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків, що призвело до вчинення неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правопорушення.

Таким чином, суд констатує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 неналежно займається вихованням своєї дитини ОСОБА_4 .

Крім того, до матеріалів справи надана характеристика на ОСОБА_2 , ученицю 9-Б класу, з якої вбачається, що за час навчання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця. Володіє на навчальним матеріалом на достатньому рівні. Навчається із задоволенням. Має гарно розвинене мовлення, майстерно декламує вірші. Має здібності до вивчення гуманітарних та природних дисциплін. На уроках активна, успішно виконує творчі завдання, неоноразово брала участь у Всеукраїнських конкурсах природничого напрямку і займала призові місця. Сумлінно ставиться до виконання домашніх завдань. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Дівчинка є активним учасником загальношкільних та класних заходів. Відвідує гурток на виготовленню дронів; грає на бандурі. За характером ОСОБА_6 добра, товариська, активна, комунікабельна, інколи емоційна. У спілкуванні з однолітками та дорослими у більшості випадків ввічлива. Завжди виконує правила поведінки. Були два інцидента, коли ОСОБА_6 , присвоїла чужі речі. Підтримує дружні стосунки з деякими учнями. Мама завжди приділяє належну увагу вихованню доньки: цікавиться навчанням, бере участь у життя класу та школи, регулярно відвідує батьківські збори. (а.с.10)

З огляду на вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, в чому саме полягає ухилення особи від виконання обов`язків щодо виховання дитини та яким чином відповідне ухилення обов`язку ОСОБА_1 призвело до вчинення неповнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правопорушення.

Будь-яких інших даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 як матері та не виконання нею обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання чи виховання доньки у матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає і при її розгляді в суді не встановлено.

Згідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України повинні відповідати їй.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , що призвело до вчинення останньою правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, в зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 184, 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд -

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд м. Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Катерина Сергіївна Юр`єва