Справа № 699/2018/25
Номер провадження № 3/699/7/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, інші дані суду не відомі,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.12.2025 серії ВАД № 144516 (далі протокол).

З проколу вбачається, що 05.12.2025 о 22:50 год гр ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив пункт 1 резолютивної частини ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду від 13.10.2025.

Дії ОСОБА_1 , зазначені у протоколі, кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Адміністративний матеріал, крім протоколу, містить рапорт ДОП ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Полякова Ю. від 06.12.2025; письмові пояснення ОСОБА_1 , за змістом яких на час перевірки він був на підробітках; копію паспорта ОСОБА_1 ; копію ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.10.2025 по справі № 755/12336/18 про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду; копію письмового зобов`язання ОСОБА_1 щодо умов адміністративного нагляду.

Інших доказів адміністративний матеріал не містить.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. З огляду на вказане було постановлено здійснити його примусовий привід. У день засідання ОСОБА_1 звернувся до суду з телефонограмою, за змістом якої повідомив, що смс-повістки про виклик до суду отримав, однак на вказаний час та дату судового розгляду даної справи з`явитися не має можливості, оскільки на теперішній час він працює в лісі у с. Таганча (колишнього Канівського району). Через погодні умови та відсутність транспорту приїхати в місто Корсунь-Шевченківський він зараз не може. Тому просив судове засідання відкласти або здійснювати розгляд справи без його участі.

Разом з тим, ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, зазначивши, що умов адміністративного нагляду не порушував і завжди після 22 години перебував вдома. Щоб не конфліктувати із поліцейськими він підписав складені щодо нього протоколи та письмові пояснення.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 (див. у т.ч. постанову ВС від 15.05.2019 по справі № 0870/8014/12).

Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з п. 2 ст. 278 КУпАП, одним з питань, яке вирішує суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, є питання щодо правильності складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Частина 1 ст. 187 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:

1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Проте, ОСОБА_1 категорично заперечив указані у протоколі обставини. Він стверджував, що умов адміністративного нагляду не порушував та завжди після 22.00 години перебуває вдома.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі №524/4668/17.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що відповідно до положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати ані фактичні обставини, ані кваліфікацію, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національною судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Направлений на розгляд суду адміністративний матеріал не містить відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Ураховуючи наведений судом аналіз положень закону та наданих доказів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, а отже з цих підстав провадження у справі слід закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 187, 247, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 06.12.2025 серії ВАД № 144516 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, інші дані суду не відомі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Літвінова Г.М.