Єдиний унікальний номер судової справи: 482/2095/25
Номер провадження: 33/812/41/26 Головуючий у місцевому суді: Сергієнко С.А.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Герцуна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Герцуна Віктора Степановича на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 460894 від 21 вересня 2025 року, ОСОБА_1 21 вересня 2025 року о 19 год 11 хв в м. Миколаєві по вул. 2 Екіпажна, 4 по автодорозі Н-14 210км Миколаївської області керував транспортним засобом ВА32109 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп?яніння підтверджується висновком № 1339 медичного закладу. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення ним вимог п.2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

He погодившись із зазначеною постановою суду, 19 грудня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Герцун В.С. подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Герцун В.С. зазначає, що поліцейські не забезпечили надання до суду цілісного відео-файлу безперервної відео-зйомки. Натомість надали окремі відео-файли, які мають пропуски в часі, що не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки відеозапису, засобів фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, захисник вказує на те, що надані до суду відео-файли містять час та дату, які закриваються іншими написами, що не дає можливості встановити точний час проведення тих чи інших дій. Зазначені порушення впливають на встановлення обставин справи у чіткій послідовності, що впливає на вирішення справи по суті. Крім того виникають розумні сумніви у законності дій посадових осіб поліції.

Також, адвокат звертає увагу на те, що в п.7 протоколу «Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних» зазначено два місця скоєння адміністративного правопорушення: м. Миколаїв, вул. 2 -Екіпажна, 4 та 210 км автодороги Н-14.

Між тим суд першої інстанції в своїй постанові виключив обставину вчинення ОСОБА_1 правопорушення у м. Миколаєві по вул. 2-Екіпажній, 4, оскільки ця обставина свого підтвердження не знайшла, а досліджені суддею докази у сукупності свідчать про вчинення ОСОБА_1 правопорушення у місці, а саме - 210 км автомобільної дороги H-14 у Миколаївській області. На думку адвоката, суд не має права змінювати фабули правопорушення. Натомість суд лише перевіряє зазначене в протоколі на відповідність доведеним обставинам. Крім того, суд не зазначив, на підставі яких доказів він дійшов висновку, що правопорушення було саме за тією адресою, яку суд вказав в своїй постанові. Зазначений недолік в протоколі є суттєвим, так як впливає на підсудність справи, оскільки за загальним правилом (ч.1 ст. 276 КУпАП) справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх скоєння і альтернативної підсудності для ст. 130 КУпАП не передбачено.

Вказані в протоколі місця є взаємо суперечливими, оскільки це дві відділені між собою локації та підсудні різним судам.

Крім цього, захисник зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного сп?яніння, не зазначено що огляд проводився на місці зупинки і яким алкотестером, а тому, не можуть бути належними та допустимими доказами по справі Акт огляду на стан сп`яніння, чек - лист Драгера, оскільки про них не зазначено в протоколі.

Також, адвокат вважає, що не відповідає дійсності вказівка в протоколі та в постанові суду про те, що стан алкогольного сп?яніння підтверджується висновком «Миколаївського обласного центру психічного здоров`я № 1339, складеного 21 вересня 2025 року о 19 год 45 хв., оскільки в матеріалах справи такий документ відсутній.

Більш того, в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 1339 від 21 вересня 2025 року вказано, що лікар ОСОБА_2 провів огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння Дата заповнення - 21.09.2025 року о 19 год 45 хв. Однак зазначений час не відповідає дійсності. Лікар не міг заповнювати Акт в цей час, оскільки ОСОБА_1 зайшов до кабінету лікаря лише о 20 год 11 хв, що підтверджується шостим відеозаписом.

В пункті 6 Акту (дата і точна година огляду) записано «21.09.2025р.», тобто вказано лише дату не зазначено точної години огляду що є порушенням Інструкції а саме додатку № 3 до неї.

В пункті 13 Акту (Дихання: незмінене, прискорене, уповільнене (підкреслити), кількість подихів на хвилину. Пульс. Артеріальний тиск), підкреслено уповільнене, але не зазначено кількість подихів на хвилину, що є порушенням Інструкції, а саме додатку № 3 до Інструкції. Крім того записано «пульс 82, артеріальний тиск 130/80», однак, зазначене не відповідає дійсності, оскільки таких замірів ні медична сестра, ні лікар не робили взагалі, про це свідчить шостий запис відео: 20.11 год. - зайшли до кабінету лікаря 20.27 год. - медсестра надає ОСОБА_1 висновок та повідомляє діагноз «алкогольне сп`яніння).

В пункті 18 Акту (Використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі (відповідно до встановленого рівня). Час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номер, дата останньої повірки, результат обстеження) записано: «21.09.25р. 20.07 год 0.38 0/00». В порушення Інструкції, а саме Додатка № 3 до Інструкції, лікар не вказав назву спеціального технічного засобу, його номер, дату останньої повірки.

В графі «Обстеження через 20 хвилин» пункту 18-го лікар нічого не зазначив, що також є порушенням. Пункти 21-24 «Лабораторна діагностика» не заповнені.

Крім того, захисник наголошує, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що з відеозапису з портативних нагрудних відео реєстраторів співробітників поліції, який наявний матеріалах справи, вбачається, що лікар жодних дій для встановлення у ОСОБА_1 будь-яких ознак сп?яніння не проводив.

Разом з цим, адвокат зауважує, що сам ОСОБА_1 заперечує вживання спиртних напоїв. Більш того, технічні засоби контролю показували різні результати, які суттєво відрізнялись.

До того ж при медичному огляді в порушення п. 8 Розділу ІІІ Інструкції лікар не взяв біологічні зразки та не провів дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно - іонізаційним дитектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі.

Поміж цього, адвокат вказує, що самі працівники поліції не були впевнені в тому, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Також, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку, яке обґрунтоване тим, що після закінчення розгляду справи 02 грудня 2025 року постанова не була вручена ні ОСОБА_1 , ні його адвокату. Суд повідомив, що необхідний час для складання постанови і вона буде направлена поштою та засобами електронного зв`язку.

Відповідно до даних Електронного суду, постанова поступила в електронний кабінет адвоката Герцуна В.С. в ніч з 02.12.25р. на 03.12.25р. (а саме 22.28 год, що не є робочим часом, а фактично часом сну). Зазначена інформація вказана в Картці руху документа в системі Електронний суд. Адвокат Герцун В.С. ознайомився з оскаржуваною постановою вранці 03 грудня 20255 року.

Апеляційна скарга була подана через систему Електронний суд вперше 12 грудня 2025 року.

В який зазначено, що в силу хвороби та поганого самопочуття адвокатом в останній день було підготовлено та подано апеляційну скаргу, при цьому ненавмисно, а помилково, ним невірно обраховано встановлений судом строк, починаючи його відлік не з дня винесення оскаржуваної постанови, а з наступного дня після її винесення.

Адвокат зазначає, що з огляду на незначний строк пропуску (1 день), його хворобу, ненавмисну помилку в розрахунку останнього дня подачі апеляційної скарги, тяжкість покарання за судовим рішенням суду першої інстанції, процесуальну поведінку та дії адвоката під час розгляду справи, яка свідчить про наміри та бажання апеляційного перегляду справи, вважав, що строк пропущено з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 його захисника - адвоката Герцуна В.С. на підтримку клопотання, апеляційний суд вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02 грудня 2025 року Новоодеським районним судом Миколаївської області винесено оскаржувану постанову. Під час оголошення постанови ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Герцун В.С. присутні не були (а.с.24).

Згідно довідки про доставку електронного документу, зазначена вище постанова була доставлена до електронного кабінету адвоката Герцуна В.С. 02 грудня 2025 року о 22 год 32 хв.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга у даній справі вперше була подана адвокатом Герцуним В.С. 12 грудня 2025 року, тобто з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року вказану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга була подана з пропуском встановленого строку, а клопотання про його поновлення було відсутнє.

19 грудня 2025 року адвокат Герцун В.С. повторно через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, якій також міститься клопотання про поновлення строку.

Клопотання обґрунтоване тим, що в силу хвороби та поганого самопочуття ним в останній день було підготовлено та подано апеляційну скаргу, при цьому ненавмисно, а помилково, невірно був обрахований строк на її подачу.

На підтвердження вказаних обставин, адвокатом до апеляційної скарги додано довідку з медичного закладу (а.с.54).

Враховуючи викладене, та з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції ОСОБА_1 був пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Герцуна В.С. у К.Г., перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується в повному обсязі з огляду на таке.

За положеннями пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 460894 від 21 вересня 2025 року, ОСОБА_1 21 вересня 2025 року о 19 год 11 хв в м. Миколаєві по вул. 2 Екіпажна, 4 по автодорозі Н-14 210км Миколаївської області керував транспортним засобом ВА32109 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп?яніння підтверджується висновком № 1339 медичного закладу. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення ним вимог п.2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

До протоколу додано роздруківку (чек) з приладу Alcotest 6810, в якому зазначено, що 21 вересня 2025 року о 19 год 17 хв проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп?яніння проведено. Результат огляду 0,55 ‰. ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.2)

Також, в матеріалах справи міститься Акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що у огляд проведений з допомогою Алкотестер Драгер 6810 у зв`язку з виявленими ознаками: характерний запах спирту з порожнини рота, млява мова, тремтіння кінцівок рук. Результат огляду 0,55 ‰. ОСОБА_1 . Акт підписав та зазначив, що з результатами огляду він не згоден (а.с.5).

У зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатами його огляду на місці зупинки, огляд було проведено в медичному закладі КНП МОЦПЗ МОР, про що 21 вересня 2025 року був складений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У висновку зазначено, що ОСОБА_1 перебував 21 вересня 2025 року о 19 год 45 хв в стані алкогольного сп?яніння (а.с.4).

Крім цього до протоколу про адміністративне правопорушення долучено диск, який містить відеозаписи як з відео реєстратора автомобіля працівників поліції так і з боді камер поліцейських. Переглянувши наявні на диску відеозаписи, судом встановлено, що 21 вересня 2025 року 0 19 год 11 хв працівниками поліції за допомогою відповідних сигналів проблискових маячків був зупинений автомобіль ВА32109 н/з НОМЕР_1 за кермом якого, як було в подальшому встановлено перебував ОСОБА_1 . В подальшому під час спілкування працівників поліції з водієм, у працівників поліції виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Після чого, поліцейський запропонував водію пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що водій не одразу, але погодився. Огляд було проведено за допомогою технічного пристрою та результат огляду склав 0, 55 ‰. Працівником поліції також було надано ОСОБА_1 для ознайомлення документацію на прилад та було роз`яснено водію його права та обов`язки, повідомлено про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Між тим, ОСОБА_1 після телефонної розмови з невстановленою особою повідомив працівників поліції про його бажання пройти повторно огляд на стан алкогольного сп?яніння в медичному закладі. Після чого, водій ОСОБА_1 у супроводі працівників поліції був доставлений до медичного закладу - КНП МОЦПЗ МОР для проходження медичного огляду. В медичному закладі огляд був проведений лікарем - наркологом за допомогою приладу Драгер. Результат огляду склав 0,38‰.

Крім цього, відеозаписом було зафіксовано, що працівником поліції було наголошено ОСОБА_1 про те, що від подальшого керування його відсторонено та про те, що йому необхідно буде знайти тверезого водія для подальшого руху (а.с.7).

Апеляційний суд враховує, що обставини фабули адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та норма інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю узгоджуються із дослідженими судом апеляційної інстанції відеозаписами, що містяться на диску.

Відеозаписи, що містяться в матеріалах справи є одним із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення, який суд оцінює в сукупності з іншими долученими до протоколу доказами, які досліджені судом, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази свідчать, про те що водій ОСОБА_1 21 вересня 2025 року о 19 год 11 хв керував транспортним засобом ВА32109 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.

При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, судом першої інстанції дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не забезпечили надання до суду цілісного відео-файлу безперервної відео-зйомки апеляційний суд оцінює критично з огляду на таке.

Ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відео з бодікамери поліцейського, в тому числі повного відео з моменту зупинки.

Так згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, долучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення фрагментів відео з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) щодо обставин зупинки транспортного засобу, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння носить ініціативний характер і посилання адвоката Герцуна В.С. на наявність такого обов`язку необґрунтовані.

Також, не заслуговують на увагу суду посилання захисника на розбіжності показників часу, що містяться на відеозаписах, оскільки вказана обставина є технічною та не впливає на суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Аргументи адвоката Герцуна В.С. щодо зазначення працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних» двох місць скоєння адміністративного правопорушення: м. Миколаїв, вул. 2 -Екіпажна, 4 та 210 км автодороги Н-14 є слушними, однак зазначене свідчить лише про технічну описку, з огляду на те, що ОСОБА_1 двічі проходив огляд на стан алкогольного сп?яніння (на місці зупинки, за адресою: автодорога Н-14 210 км Миколаївської області та в медичному закладі, за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Екіпажна, 4). Між тим, за матеріалами справи достеменно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за адресою: 210 км автодороги Н-14 Миколаївської області, а тому підсудність справи була визначена вірно у відповідності до ч.1 ст. 276 КУпАП.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки алкогольного сп?яніння, які були у виявлені у ОСОБА_1 , оскільки суть вчиненого правопорушення полягає саме в керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено висновком.

Аргументи захисника про те, що працівники поліції не були впевнені в тому, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не відсторонили його від керування транспортним засобом є суб`єктивною думкою адвоката, оскільки відеозаписом було зафіксовано, що працівником поліції було наголошено ОСОБА_1 про те, що від подальшого керування його відсторонено та про те, що йому необхідно буде знайти тверезого водія для подальшого руху.

Доводи апеляційної скарги про те, що медичний огляд ОСОБА_1 був проведений з порушенням Інструкції, на увагу суду не заслуговують з наступних підстав.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (п.1 розділу ІІІ Інструкції).

Огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур (п.2 розділу ІІІ Інструкції).

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи (п.8 розділу ІІІ Інструкції).

Тобто, дана норма стосується проведення огляду на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи, натомість огляд водія ОСОБА_1 був проведений з метою встановлення стану алкогольного сп?яніння.

За такого, доводи адвоката Герцуна В.С. про проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння з порушенням п. 8 розділу ІІІ Інструкції є не обґрунтованими.

Інші аргументи, які містяться в апеляційній скарзі, не мають будь-якого вирішального значення в даній справі та не спростовують висновків суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

За такого, доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості водія ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові та були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Герцуна Віктора Степановича задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Герцуна Віктора Степановича залишити без задоволення.

Постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко