Номер провадження 3/754/118/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 січня 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Скляренко У.В., розглянувши матеріали, які надійшли з головного управління ДПС у м. Києві ДПС України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

директора ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК» юридична адреса: м. Київ, вул. Кіото, 25,

ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №4814/АПр/26-15-07-04-01 від 24.10.2025 директор ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК», ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вчинила правопорушення: ведення податкового обліку з порушенням встановленими в акті перевірки від 24.10.2025 №91897/Ж5/26-15-07-04-01/44142654 ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК», а саме: пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №15/159/28289, абзацу б) п.200.4 ст. 200 Кодексу і, як наслідок ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за серпень 2025 року на суму 1262604 грн. та п. 198.1 п 198.2, п. 198.3, п. 198.6, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п.201.1 п. 201.12 ст. 201 Кодексу завищено суму відємного значення, що зараховується до складу за серпень 2025 року на суму 266040 грн.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася причин неявки не повідомила, хоча про місце і час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Зважаючи на положенн статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАПза відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, суд доходить до таких висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Санкція цієї статті встановлює відповідальність у виді накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана вище норма за своєю юридичною природою є бланкетною, тобто з метою її правозастосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують зазначені правила.

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти росії" ("Malafeyeva v. russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти росії" ("Karelin v. russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай протиТуреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є винною у вчиненні цього правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведенн япоза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Відповідно дост. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак, тягар доказування винуватості ОСОБА_1 , у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, тобто податковий орган.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсіст. 62 Конституції України,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, головним державним інспектором відділу якості перевірок, координації, звітності та аналізу управління податкового аудиту ГУ ДПС в м. Києві Кравчук В. подано до суду такі докази: протокол про адміністративне правопорушення №4814/АПр/26-15-07-04-01 від 24.10.2025; копія акту- перевірки акта від 24.10.2025 №91897/Ж5/26-15-07-04-01/44142654 ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК».

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі(ч.1ст.256КУпАП).

З протоколу про адміністративне правопорушення №4814/АПр/26-15-07-04-01 від 24.10.2025 убачається, що у графі цього документа «суть порушення» інспектором зазначено: « ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК» вчинила правопорушення: ведення податкового обліку з порушенням, а саме: пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №15/159/28289, абзацу б) п.200.4 ст. 200 Кодексу і, як наслідок ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за серпень 2025 року на суму 1262604 грн. та п. 198.1 п 198.2, п. 198.3, п. 198.6, п. 200.1, п. 2000.4 ст. 200, п.201.1 п. 201.12 ст. 201 Кодексу завищено суму відємного значення, що зараховується до складу за серпень 2025 року на суму 266040 грн.».

Згідно з акту №4814/АПр/26-15-07-04-01 від 24.10.2025 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК», за результатами проведення перевірки, інспектори ГУ ДПС у м. Києві дійшли висновку щодо встановлення порушення вищевказаного товариства, а саме: пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №15/159/28289, абзацу б) п.200.4 ст. 200 Кодексу і, як наслідок ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за серпень 2025 року на суму 1262604 грн. та п. 198.1 п 198.2, п. 198.3, п. 198.6, п. 200.1, п. 2000.4 ст. 200, п.201.1 п. 201.12 ст. 201 Кодексу завищено суму відємного значення, що зараховується до складу за серпень 2025 року на суму 266040 грн.

Отже, в основу звинувачення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення ч 1 ст. 163-1 КУпАП, податковим органом фактично покладено лише відомості, що викладені у вказаному вище акті про результати документальної планової перевірки.

Відповідно до змісту п. 86.1.ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки контролюючого органу щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, тобто такий акт та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків, не породжують, не змінюють та не звужують права особи, не встановлюють для неї додаткових обов`язків та не покладають відповідальність.

Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій посадових особі контролюючого органу і самі собою не породжують правових наслідків та відповідно такий акт, дії по його складанню та висновки у ньому не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для особи або настання негативних наслідків, не порушують її прав, свобод або інтересів.

Згідно положень ст. 58 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Статтями 55-56 Податкового кодексу України передбачене правоадміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).

Отже, якщо за результатами податкової перевірки складено акт, то контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначенням контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КИЇВ РАКЕТ СПОРТС ПАРК» податківцями були складені податкові повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, доказів, які б підтверджували ці обставини матеріали справи не містять.

Водночас, сам по собі лише протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки, за умови відсутності інших належних доказів, не можуть бути визнані достатніми доказами, які б давали можливість дійти беззаперечного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відтак суд доходить висновку про недостатність у матеріалах справи доказів, якими поза розумним сумнівом доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів статті 62Конституції України обвинуваченняне може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАПвідсутні.

Згідно із п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 9, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя У.В. Скляренко