Провадження №: 3/755/249/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" січня 2026 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Лукім`я Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною першою статті 130 Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2025 року в 00 годин 54 хвилини по вул. Раїси Окіпної, 5-А міст у місті Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, сповільнення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2,5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що в той вечір автомобілем він не керував. При цому, спочатку повідомляв суду, що автомобілем керував син, а потім повідомив, що автомобілем керувала дружина та припаркувала автомобіль на зеленій зоні. Він вдома посварившись з дружиною, взяв ключі від автомобіля, вийшов на двір та лише сидів в автомобілі.

Адвокат Різник І.А. в судовому засіданні просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , оскільки останній автомобілем не керував, а лише сидів у автомобілі.

В судовому засіданні за клопотанням адвоката Різника І.А. була допитана свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 . Остання повідомила, що 19 липня 2025 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин вона із сином поїхала у магазин. Повернувшись додому, припаркувала автомобіль марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку на зеленій зоні, оскільки не було вільних місць де можна було б припаркувати автомобіль. ОСОБА_1 був вдома. Вони між собою посварились і він пішов з квартири, чи брав він ключі від автомобіля вона не бачила. Подальші дії їй відомо зі слів чоловіка. Стверджувати, що він не керував автомобілем вона не може, оскільки даного факту не бачила, однак автомобіль стояв на тому ж самому місці де вона його припаркувала. Чоловік не повідомляв їй чи заводив автомобіль.

На запитання адвоката Різника І.А. свідок ОСОБА_3 відповіла, що автомобіль марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований на неї. На автомобілі їздив переважно чоловік. Коли вона приїхала додому, то ключі від автомобіля поклала на поличку, чоловік міг їх взяти.

Також за клопотанням адвоката в судове засідання не одноразово викликався свідок ОСОБА_4 для допиту в судовому засіданні, однак в судові засідання не з`являвся про причини неявки суд не повідомляв.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується, наданими суду матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №396918 від 20 липня 2025 року, підписаним особисто ОСОБА_1 без зауважень, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5265337 від 20 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 122 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , з яких вбачається, що він бачив, як 20 липня 2025 року, приблизно в 00 годин 54 хвилини на великій швидкість через дорожне огородження, а саме бардюрний камінь, заїхав автомобіль марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 та зупинився на зеленій зоні. До прибуття працівників поліції ніхто з транспортного засобу не виходив; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції №476225, №476961.

Так, за результатом дослідження відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що на диску №2 відео розпочинається з того, що працівники поліції підходять до автомобіля, у якому на водійському сидінні сидить ОСОБА_1 00:59:34 працівник поліції запитує, що трапилось. На запитання ОСОБА_1 відповідає - «та нічого просто став да і все». На запитання працівника поліції, чого він катається і поставив автомобіль на зеленій зоні, ОСОБА_1 відповідає «що він не катається, а лише поставив автомобіль, його батько поставив автомобіль». Далі, 01:00:26 ОСОБА_1 повідомляє, що син припаркував автомобіль на зеленій зоні, приблизно 40 хвилин назад. 01:07:30 працівник поліції запитує у людей, які знаходиться на балконі чи бачили, як приїхав вказаний автомобіль, на що останні повідомляють, що автомобіль заїхав на зелену зону хвилин 10 назад, та до моменту приїзду працівників поліції з автомобіля ніхто не виходив. 01:08:30 працівник поліції пропонє ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 відмовляється та повідомляє, що автомобілем керував син і останній заїхав на зелену зону. 01:09:20 працівник поліції попереджає, що за відмову від проходження огляду буде складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП. 01:37:25 працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про розгляд справи за порушення Правил дорожнього руху, а саме частини третьої статті 122 КУпАП, при цьому 01:38:02 ОСОБА_1 повідомляє що «він став на зелену зону та погоджується зі штрафом». 01:40:26 працівники поліції пропонують пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , останній відмовляється, і повідомляє, що він не їхав, а просто сидів у автомобілі. Далі, 01:42:30 ОСОБА_1 повідомляє, що у нього універсальна машина і вона переїхала сама на зелену зону. 01:55:40 працівник поліції оголошує ОСОБА_1 протокол складений за частиною першою статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 заперечує обставини, які оголошує працівник поліції. 02:03:47 працівники поліції повторно запитують у ОСОБА_1 чи буде він отримувати копію протоколу та тимчасове водійське посвідчення. 02:04:00 ОСОБА_1 ставить підписи та отримує копію протоколу та тимчасове водійське посвідчення. Працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що його відсторонено від права керування транспортними засобами. 02:05:43 ОСОБА_1 намагається вирішити питання з працівниками поліції та пропонує неправомірну вигоду, з метою не складання стосовно нього адміністративного протоколу, на що працівники поліції попереджають про кримінальну відповідальність за неправомірну вигоду. 02:06:29 на запитання працівника поліції для чого так газувати, ОСОБА_1 повідомляє, що він не газував, а заїжджав на зелений газон потихеньку, на першій передачі. 02:07:18 працівники поліції просять ОСОБА_1 зачинити транспортний засіб та повідомляють, що до 10 ранку він відсторонений від права керування транспортним засобом. 02:08:17 ОСОБА_1 повторно пропонує працівникам поліції вирішити питання іншим чином, а саме пропонував надати неправомірну вигоду. 02:11:45 ОСОБА_1 просить викликати слідчу оперативну групу, на що працівник поліції повідомляє про відсутність підстав для виклику слідчої оперативної групи. Крім того, із відеозапису, який міститься на диску № 1 вбачається, що на ньому містяться тіж самі обставини, як і на диску № 2, але з іншої боді камери працівника поліції. З якого також додатково встановлено, що о 01:37:06 ОСОБА_1 повідомляє, «що винуватий в тому, що заїхав на зелену зону, оскільки не було більше місця де можна було б припаркувати автомобіль, та не заперечує щодо складання відповідних матеріалів за порушення Правил дорожнього руху, а саме паркування автомобіля на зеленій зоні».

Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатнім для оцінки в контексті диспозиції частини першої статті 130 КУпАП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено, ОСОБА_1 та його адвокатом Різником І.А. не надано.

При цьому, суд до пояснень свідка ОСОБА_2 , ставиться критично, оскільки даний свідок є зацікавленою особою, її показання спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 , враховуючи те, що дані покази свідка суперечать дослідженому відеозапису, оскільки як зафіксовано на відеозаписі о 02:06:29 ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що він заїжджав на зелену зону потихеньку на першій передачі, що є прямим визнанням факту керування транспортним засобом.

Суд також критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки такі пояснення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. З вказаного відеозапису вбачається, що на запитання працівника поліції щодо заїзду транспортного засобу на зелену зону ОСОБА_1 повідомив, що заїхав «на першій передачі», чим фактично підтвердив факт керування транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції вирішити питання через неправомірну вигоду, з метою не складання стосовно нього адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, що свідчить про усвідомлення ним протиправності власних дій.

За таких обставин, суд розцінює пояснення ОСОБА_1 як такі, що мають захисний характер та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Як роз`яснено в абзаці 3, 4 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізує своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини у вчинені адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк