Справа № 308/708/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., отримавши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, присяжного Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа №308/708/26).

Згідно протоколу №108 про адміністративне правопорушення від 13.01.2026 вбачається, що такий складено відносно присяжного Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , який будучи суб?єктом відповідальності, відповідно до підпункту ґ) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 02.05.2024 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ознайомившись із матеріалами вказаної справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Положеннями статті 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 3 ст. 257 КУпАП передбачено, що у разі вчинення корупційного правопорушення службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, складено щодо присяжного Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Швецова Анатолія Євгенійовича, відтак справа підсудна Ужгородському міськрайонного суду Закарпатської області.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 січня 2011 року № 10-рп/2011 (2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У цьому ж рішенні КСУ поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому з метою додержання принципу законності в необхідних випадках необхідно застосовувати принцип аналогії закону найбільш близького до адміністративно-деліктної галузі правакримінального процесуального законодавства.

Слід зауважити, що нормами чинного КУпАП не врегульований правовий статус присяжного, а також питання про направлення до іншого суду справи про адміністративне правопорушення щодо судді чи присяжного того суду, яким повинна розглядатись ця справа, у зв`язку з чим вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та при вирішенні даного питання керуватись нормами КПК України.

Згідно з положеннями пункту 23 частини 1 статті 3 КПК України, про визначення основних термінів КПК України, суддя це: голова, заступник голови, суддя Верховного Суду, відповідного апеляційного суду, районних, районних у містах, міських та міськрайонних судів, які відповідно до Конституції України на професійній основі уповноважені здійснювати правосуддя, а також присяжний.

Частиною 2 ст.32 КПК України визначено, що кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що ОСОБА_1 виконує функції присяжного Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, а також з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, з метою недопущення упередженості при здійсненні судового розгляду, вважаю за необхідне направити справу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 до Закарпатського апеляційного суду, для вирішення питання щодо її підсудності.

Керуючись ст.276 КУпАП, ст.ст. 32, 34 КПК України, -

постановив:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП направити до Закарпатського апеляційного суду, для вирішення питання щодо її підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: Н.Б. Шумило