ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/452/26
провадження № 3/753/830/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., за участю ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , захисника Позднякова П.В., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 21 грудня 2025 року о 16 год. 40 хв., знаходячись за адресою в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного, фізичного, економічного характеру відносно гр. ОСОБА_2 , а саме: словесно ображала нецензурною лайкою, лізла битися та виганяла з квартири, чим своїми діями завдала психологічного, фізичного болю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що з протоколом не погоджується, обставини, зазначені в протоколі не відповідають дійсності. Все було навпаки. З чоловіком прийшли додому, коли невістка з сином і онуком побачили, що вони в гарному настрої, то почали їх ображати, виганяти з квартири, виражатися нецензурною лайкою. Пояснила, що ніколи не лається та прихистили їх, були їм раді. Але не зрозуміло чому, їм почало не подобатися, що ми живемо разом та почалися сварки, бійки. Зазначила, що 21 грудня 2025 була ображена та почала телефонувати сестрі, а невістка почала кричати, щоб забрали телефон, думаючи що викликає поліцію. Потім невістка вилила на неї окріп, видирала телефон. Кричала щоб син її бив. ЇЇ крики почули сусіди та викликали поліцію. Телефон в неї забрали. Сусіди вже надавали їй допомогу, викликали швидку.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що є інвалідом, та будь які удари та падіння можуть причинити їй біль. В жовтні 2024 року заїхали у квартиру, де були свекри. З того моменту як заїхали, їх постійно виганяли, були сварки через те, що син є військовим. Чоловік попросив прописати сина, але відмовили. Коли чоловік повідомив, що перепише свою частку на сина, то документи на квартиру зникли. Після цього вони встановили замки. Були постійні напади. 21 грудня 2025 року, чоловік почав дізнаватися у батьків чому вони викинули його речі та речі бабусі, яка його виховувала, з іншої квартири. Коли свекри повернулися додому, то почали ображати, говорити що вони жебраки та позбавлять їх батьківських прав. Син та чоловік вийшли, оскільки це було не приємно чути. О 16 год. 40 хв. вона взяла чашку з чаєм та йшла до кімнати, свекруха схопила та почала кричати допоможіть та перелила на себе чай. Чоловік вибіг їй на допомогу. Свекр повалив та намагався вдарити її, але впав, оскільки був дуже п`яний. Свекруха вчепилася у чоловіка, а вона кричала: допоможіть, вбивають і ми викликали поліцію. Потерпіла вказувала, що її оглянула швидка, зафіксувала ушкодження, а свекруха відмовилася та перешкоджала діяльності поліції.

Свідок ОСОБА_3 - є чоловіком потерпілої, в судовому засіданні пояснив, що 21 грудня 2025 року дізнався, що його речі зникли, запитав у батьків про низ, і вони повідомив, що пропали. Після цього пішли обідати з дружиною та сином. Мати почала ображати, говорила, що ми не маємо права тут знаходитися. Він з сином пішов. Почув, що мати напала на дружину, почав стримувати її, оскільки вона кричала, що її вбивають, висловлювалася нецензурною лайкою, хапала дружину. Дружину повалили на підлогу. Коли звільнився від матері, пішов до дружини. Через деякий час приїхала поліція, на їх виклик. Мати від огляду швидкої 25 грудня 2025 року відмовилася. Це зафіксовано працівниками поліції. Конфлікти виникають через проросійську позицію його батьків.

Свідок ОСОБА_4 - є онуком. Пояснив, що 21 грудня 2025 року їх ображала бабуся, тому він пішов до туалету, коли вийшов, то побачив, що батько рознімав маму від бабусі та пішов у кімнату.

Свідок ОСОБА_5 , який є чоловіком ОСОБА_5 , пояснив, що 21 грудня 2025 року вони прийшли з дружиною додому. ОСОБА_6 зустріла нецензурною лайкою. Син сказав, що тепер вони господарі. Син штовхнув маму. ОСОБА_6 кричала, щоб син забрав телефон в неї, повалили її на підлогу. Вона кричала про допомогу та пішла до сусідів.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 879142 від 21 грудня 2025 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 21 грудня 2025 року о 16 год. 40 хв., знаходячись за адресою в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного, фізичного, економічного характеру, відносно гр. ОСОБА_2 , а саме: словесно ображала нецензурною лайкою, лізла битися та виганяла з квартири, чим своїми діями завдала психологічного, фізичного болю; заявою та поясненнями гр. ОСОБА_2 щодо вчинення відносно неї гр. ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, поясненнями сина та онука в судовому засіданні, які підтвердили обставини, викладені в протоколі.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_5 , то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони є суперечливими та спростовуються поясненнями інших свідків і письмовими матеріалами.

Таким чином, суд, розглянувши адміністративний матеріали відносно ОСОБА_1 приходить до висновку, що нею скоєно правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка, згідно з матеріалами справи раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованого мінімуму доходу громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя О.Ю. Рудюк