Справа № 495/9167/25
№ провадження 3/495/283/2026
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 січня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Чибукової О.В.

справа № 495/9167/25

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області матеріали, що надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 172-15 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст. 172-15 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 380293 від 27.11.2025 вбачається, що 10.11.2025 інспектором прикордонної служби 3 кат.-дозиметристом, старшим солдатом ОСОБА_2 було отримано наказ на охорону державного кордону, а саме з 09:00 10.11.2025 по 09:00 11.11.2025 року в прикордонному наряді «Контрольний пост» з функцією перевірки документів та транспортних засобів, організовувати несення служби шляхом перевірки документів у осіб і техпаспортів транспортних засобів, які слідують через транзитну ділянку автодорогою «Одеса-Рені». У період несення служби близько 17:00 10.11.2025 не належним чином здійснив перевірку транспортного засобу, що в подальшому призвело до порушення державного кордону 1 особою, чим недбало поставився до виконання своїх службових обов`язків. Своїми діями порушив вимоги абз. 6 п. 12 глави 5 розділу ІІ наказу МВС № 1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ», абзац 6 п. 2 «Інструкції прикордонних нарядів, які залучаються до несення служби в МТНС», затвердженої наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону «Про порядок організації та несення служби складом прикордонних нарядів в МТНС «Маяки» та «Удобне» № 1260-АГ, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

22 січня 2026 року до суду від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшло клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

У мотивування вищеописаного клопотання посилається на наступне.

По-перше, ОСОБА_1 не уповноважений проводити обшук, чи поглиблений огляд чужого транспортного засобу, який перебуває у володінні особи, з розбиранням конструктивних елементів засобу солдат ДПСУ не мав.

Наведений у протоколі нормативно-правовий акт не передбачає «якісного» визначення процедури проведення огляду, не розкриває детальний механізм, суть такого огляду, через що зазначення у протоколі як ознак порушення «неналежності» перевірки транспортного засобу є некоректним, порушує принцип правової визначеності як елементу верховенства права та право на захист особи, оскільки остання не взмозі захищатися від некоректного обвинувачення.

Також, у протоколі як ознака об?єктивної сторони зазначено про неналежне проведення саме «перевірки» транспортного засобу, що на думку автора протоколу є порушенням вимог абзацу 6 п. 12 глави 5 розділу ІІ наказу МВС № 1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ». Згідно цього абзацу під час виконання завдань контрольний пост зобов?язаний: здійснювати перевірку документів у визначеної категорії осіб, які перебувають у транспортному засобі, наявності і дійсності реєстраційних документів на транспортний засіб, огляд транспортних засобів з метою виявлення правопорушників, зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон, інших підозрілих предметів.

Тобто вказана Інструкція розрізняє поняття «перевірка» та «огляд».

Слово «перевірка» Інструкція застосовує щодо документів осіб, а слово «огляд» - до транспортних засобів.

Усупереч вищевказаному, у протоколі помилково як провину ОСОБА_1 ставиться неналежне здійснення саме «перевірки» транспортного засобу, натомість такої процедури згідно відомчої Інструкції ДПСУ не існує.

Стосовно зазначених у протоколі положень абзацу 6 п. 2 «Інструкції прикордонних нарядів, які залучаються до несення служби в МТНС», затвердженої наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону «Про порядок організації та несення служби складом прикордонних нарядів в МТНС «Маяки» та «Удобне» № 1260-АГ, слід зазначити, що такий наказ є внутрішнім службовим документом відповідного прикордонного підрозділу.

До матеріалів справи вказаний документ долучено не було, що унеможливлює перевірку обсягу повноважень, обов?язків та порядку дій прикордонного наряду, на який здійснюється посилання.

За таких обставин наведені у справі твердження не можуть вважатися належно підтвердженими доказами, оскільки порушують право на захист особи (ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини). Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення відображає ні одного вищевказаного підпункту які начебто порушив ОСОБА_1 .

Немає відображення всіх істотних ознак складу правопорушення, що порушує принцип правової визначеності та унеможливлює належну оцінку доказів з точки зору доведеності сукупності об?єктивних і суб?єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 не порушував жодних з двох правових актів, про які зазначено у протоколі, оскільки вчинив усі обов?язкові дії, викладені у них.

Крім того, у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні відомості, які б уможливлювали ідентифікацію особі, що за твердженням сторони обвинувачення нібито незаконно перетнули державний кордон України. Матеріали справи не містять жодних персональних даних, як б дозволили однозначного встановити осіб правопорушників.

У матеріалах справи наявний протокол від представників прикордонної служби ОСОБА_4 , але даний протокол складено іноземною мовою та до матеріалів справи не долучено належного перекладу цього протоколу на українську мову.

У висновку службового розслідування зазначено, що в ході його проведення було нібито переглянуто записи камер відео спостереження та бодікамер, однак матеріали справи не містять жодного відеозапису, отриманого з камер відео спостереження чи бодікамер.

Також матеріали справи не містять посадової інструкції прикордонного наряду «контрольний пост», що унеможливлює встановлення кола службових обов`язків, повноважень та меж відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, вважає, що наявні підстави для закриття провадження по справ у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисник у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

У зв`язку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, суд розглядає справу за відсутності особи, відносно якої складений протокол, належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, недбале ставлення військової службової особи до військової служби -

тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, -

тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Також з об`єктивної сторони, дане правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можнаговорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення довійськової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконаннявійськовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливостівиконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Особливий період - це період функціонування національної економіки, органівдержавної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, силоборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконаннягромадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни,незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошеннярішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовноприхованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремихїї місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації післязакінчення воєнних дій (ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку тамобілізацію»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період цеперіод, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) абодоведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введеннявоєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації,воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих їїмісцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державнійнезалежності України, її територіальній цілісності та передбачає наданнявідповідним органам державної влади, військовому командуванню та органаммісцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози тазабезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою,обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законнихінтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

17 березня 2014 року Указом Президента України № 303/2014 «Про частковумобілізацію» оголошено провести часткову мобілізацію, тобто ще з 2014 року вУкраїні розпочав діяти особливий період.

Із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введеновоєнний стан згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні», строк якого неодноразово продовжувавсята триває досі.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 65/2022 «Про загальнумобілізацію» було оголошено проведення загальної мобілізації.

Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.05.2021 справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином.

Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Диспозиція ст. 172-15 КУпАП передбачає спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, як військова службова особа.

Поняття «військової службової особи» міститься в примітці до ст.172-13 КУпАП.

Так, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Також і відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З аналізу статті 252 КУпАП вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Суд погоджується з доводами захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Безперечно недопустимим є недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, однак суд наголошує, що Україна є правовою державою, у якій керівним є принцип верховенства права, а отже до кожного, зокрема і військового, має бути застосована належна правова процедура, та ніхто не може бути притягнутий до відповідальності інакше як на підставах та в порядку встановлених законом.

Згідно із положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та у будь-який спосіб конкретизувати пред?явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Крім того, у справі "Pauland Audrey Edwards v. The United Kingdom" (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що у зв`язку з недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, провадження по справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33-35, 172-15 ч. 2, п.1 ч.1 ст. 247, 221, 268, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 495/9167/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу інкримінованого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Повний текст постанови складений 22 січня 2026 року.

Суддя: