Справа №592/6491/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.
Номер провадження 33/816/429/26 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Казміренко Л.О., на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 червня 2025 року, якою на

ОСОБА_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 червня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, за те, що 10 квітня 2025 року о 18 год. 14 хв. в м. Суми по вул. Білопільський шлях, 7, керував транспортним засобом Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідність обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП СОР ОКМЦСНЗ відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Казміренко Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 червня 2025 року, а справу закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що підстава зупинки автомобіля під керування ОСОБА_1 була формальною, не пов`язаною з порушенням ПДР. Окрім цього, матеріали справи не містять доказів підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Так, відповідно до долученого відеозапису, його поведінка була адекватною, відповідала обстановці та притаманна тверезій людині, що вказує на упередженість працівників поліції. А тому, вважає висновок поліцейського про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння недопустимим доказом, в тому числі з тих підстав, що такий зроблений зацікавленою особою. Враховуючи наведені обставини вважає незаконною подальшу вимогу поліцейського про проходження ОСОБА_1 медичного огляду. Вказує і на порушення права на захист, оскільки справу було розглянуто у відсутність сторони захисту, незважаючи на своєчасно подане клопотання про відкладення судового засідання. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин, скільки копію постанови судді не отримував, про її існування дізнався 18.07.2025 після звернення особисто до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Розгляд апеляційної скарги було проведено без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та без його захисника Казміренко Л. О., що узгоджується з вимогами ч.6 ст.294 КУпАП, оскільки вони належним чином повідомлені про розгляд справи, до суду не з`явились, клопотань про відкладення не подавали.

Тому, перевіривши доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Казміренко Л. О., апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглянуто у відсутність останнього. Окрім цього підтвердження отримання останнім оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 30.06.2025, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2025 року серії ЕПР 1 № 296599;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 ;

- постанови про накладення адміністративного стягнення по справі пр адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, було накладене стягнення за порушення п. 2.3 в ПДР;

- відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції та службового автомобіля, з яких вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що водій відмовився. Після чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та ознайомлено останнього з його змістом.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків судді суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення поліцейським процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкгольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 підлягав огляду на стан наркотичного сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І вказаної Інструкції, а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають.

Не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і твердження захисника про незаконність зупинки т/з працівниками патрульної поліції, оскільки з відеозаписів чітко видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим паском безпеки, за що й був зупинений екіпажом поліції у складі двох поліцейських, які повідомили йому про причину зупинки. Не заперечував дану обставину і сам ОСОБА_1 при спілкування з працівниками поліції. Через кілька хвилин після зупинки, у процесі перевірки документів, які посвідчують особу, поліцейські запідозрили ОСОБА_1 у керуванні в стані наркотичного сп`яніння, на вимогу останніх пройти огляд в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 категорично відмовився. Після чого працівники поліції роз`яснили йому наслідки відмови від проходження огляду та у присутності останнього склали протокол про адміністративне правопорушення та ознайомили з його змістом ОСОБА_1 .

Окрім цього, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що, з огляду на правовий аналіз норм ПДР незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та не впливає на причину зупинки.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті судом до уваги.

Отже, висновки суді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є правильними.

Що стосується доводів захисника про розгляд справи судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 та його захисника, за наявності клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду, то такі не є слушними, оскільки суддя суду першої інстанції в передбаченому законом порядку неодноразово повідомляв про час та місце розгляду справи та неодноразово відкладав розгляд справи за клопотаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суддя суду першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 і його захисника на підставі наявних доказів.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, має захисника, який представляв його інтереси під час розгляду справи, тому він не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що в даній справі мала місце належна правова процедура, яка логічно завершилась складанням відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з дотриманням приписів ст. 254-256 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови, в ході апеляційного розгляду не встановлено

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Казміренко Л. О. строк на апеляційне постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 червня 2025 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Казміренко Лариси Олексіївни на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.