№ 3/207/62/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м.Кам`янське

Суддя Південного районного суду міста Кам`янського Бушанська О.В.

за участю секретаря судового засідання Трохименко К.О.

прокурора Тимчук В.О.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, займала посаду секретаря Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 1054 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22.11.2025, ОСОБА_1 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави у зв`язку зі звільненням 17.04.2023 з посади секретаря заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, будучи згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а саме 30.03.2025 о 16 год.04 хв, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності без встановлення наявності вини.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області був її першим місцем роботи. До цього у неї не було досвіду подання декларацій. При працевлаштуванні їй повідомили, що у період воєнного стану не потрібно подавати декларації; про види декларації та порядок їх подання її не проінформували. Незважаючи на зупинення обов`язку подання декларацій, нею було подано щорічно декларацію за 2022 рік та декларацію при звільненні. Про необхідність подання щорічної декларації за 2023 рік, тобто після звільнення, вона не знала. Про відновлення обов`язку подання декларацій її не повідомляли. Про необхідність подання щорічної декларації за 2023 рік їй стало відомо з листа Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій НАЗК №47-02/21638-25 від 13.03.2025, яким повідомлено про факт неподання нею щорічної декларації за 2023 рік. За період з подання декларації при звільненні до подання декларації після звільнення її майновий стан не змінився. Тобто, неподання декларації після звільнення не мало на меті приховати майновий стан. Жодного прямого чи непрямого умислу в її діях не було.

Також Мальована вказує про закінчення строку притягнення її до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки з 25.02.2025 уповноваженому органу було відомо про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та просила визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши думку прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1 ст.172-6 КУпАП, враховуючи наступне.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

За приписами ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Кожний склад правопорушення обов`язково складається з таких елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність особи за вчинене нею діяння.

Частина перша ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері запобігання корупції.

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: за минулий рік; за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується виключно виною у формі прямого умислу за інтелектуальною ознакою.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП судом має бути встановлено за наслідками розгляду справи, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, знала про обов`язок подати відповідні декларації у певний строк, проте усвідомлено без наявності на те поважних причин вирішила їх не подавати і умисно не подала таку декларацію.

Згідно з приміткою ст.172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Наказом керівника апарату Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 25.07.2022 №62-к ОСОБА_1 було призначено на посаду секретаря Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Таким чином, відповідно до вказаних вимог Закону, ОСОБА_1 , будучи секретарем Заводського районного суду м.Дніпродзержинська, є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Встановлений ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» обов`язок подання суб`єктами декларування декларацій є імперативним і не ставиться Законом в залежність від будь-яких обставин (в тому числі, технічної, фізичної можливості суб`єкта декларування його реалізувати, внаслідок бездіяльності самого суб`єкта декларування, незнання закону тощо).

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" №3384-ІХ, яким відновлено декларування та функції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Так, відповідно до п.2-7 розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що наказом керівника апарату Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 17.04.2023 №37-к ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади секретаря Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у зв`язку із угодою сторін, відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України з 17.04.2023.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи звільненою з 17.04.2023 з посади секретаря Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,після року припинення діяльності, за 2023 рік, не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала 31.03.2023 щорічну декларацію за 2022 рік та 14.07.2023 декларацію при звільненні, що свідчить про її обізнаність про розповсюдження на неї вимог Закону України "Про запобігання корупції" та необхідність подання декларацій.

Згідно листа Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції від 20.01.2025 року №47-02/21638-25 від 13.03.2025 встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за 2023 рік.

Вказана вище декларація була подана ОСОБА_1 лише 30.03.2025 о 16:04 год., тобто з порушенням строку для подачі такої декларації.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення №1054 від 22.11.2025, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- повідомленням Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції №47-06/52271-25 від 17.06.2025, відповідно до якого Національним агентством встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- роздруківкою послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 у період часу з 01.01.2024 по 31.03.2025, з якої вбачається що декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядуванняпісля року припинення діяльності, за 2023 рік подана 30.03.2025 о 16:04 год.;

- копією наказу керівника апарату Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області №37-к від 17.04.2023 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади секретаря Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з 17.04.2023;

- копією посадовою інструкції секретаря Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відповідно до п.5.4 якої у своїй роботі секретар суду керується, зокрема, Законом України "Про запобігання корупції";

- копією попередження про спеціальні обмеження, встановлені Законами України "Про державну службу" та "Про запобігання корупції", щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби;

- повідомленням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.11.2023 №7/245/23, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про те, що 12.10.2023 набрав чинності Закон України від 20.09.2023 №3384-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", яким передбачено відновлення декларування. Кампанія декларування за 2023-2024 роки триватиме до 31 січня 2024 року;

- повідомленням Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції №47-02/21638/25 від 13.03.2025, яким ОСОБА_1 повідомлено про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- роздруківкою декларації з реєстру Національного агентства з питань запобігання корупції на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якої щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) - 2023, подано 30.03.2025 16:04;

- копією трудової книжки, з якої вбачається, що в період з 25.07.2022 по 17.04.2023 ОСОБА_1 працювала на посаді секретаря Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_2 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так, стаття 1Закону України "Про запобігання корупції" визначає правопорушення, пов`язане з корупцією як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суд звертає увагу, що безпосереднім об`єктом правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є встановлений законодавством (зокрема Законом України "Про запобігання корупції") порядок і кореспондуючи йому обов`язки суб`єкта декларування подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП не вимагається наявність прямого умислу на вчинення правопорушення та певного корупційного інтересу, адже йдеться про вчинення дій, які стосуються порушення вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За таких обставин, суд повинен встановити чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відноситься до осіб, які, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та повинні у встановлений законом строк подавати декларації, чи дійсно декларацію було подано несвоєчасно та чи були відсутні поважні причини, які унеможливлювали або ускладнювали виконання обов`язку щодо своєчасного подання декларації у встановлений законом строк.

Відповідно висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2021 року у справі № 800/30/17 (990/1/1328/18), вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до абзацу 9 підпункту 1 пункту 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

У даному випадку, судом не встановлено обставин, які б вказували на поважність причин, що завадили ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію за 2023 рік та які б були об`єктивно непереборними, пов`язаними з істотними перешкодами і труднощами, незалежними від її волевиявлення.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 про закінчення строку притягнення її до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, має істотне значення як день його вчинення, так і день виявлення правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу, що крім факту встановлення несвоєчасності подання декларації для наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідно також встановити відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації та чи є відповідна особа суб`єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2021 року №1089/0/2-21 виявлення адміністративного правопорушення - це установлення наявності підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Таким чином, датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме 22.11.2025, а саме коли уповноваженою особою на складання протоколу встановлено всі обставини та склад правопорушення, опитано особу та встановлено відсутність поважних підстав на неподання декларації у визначений строк.

Отже, на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 , строк, передбачений ч.4 ст. 38 КУпАП, не сплив.

Оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне та без поважних причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, не вбачається.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП не вбачається.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, враховуючи ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, характер вчиненого правопорушення, яке є корупційним діянням, особу правопорушника, її вперше притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення аналогічних правопорушень в майбутньому застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850,00 грн, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

За приписами п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Частинами 1, 2 ст. 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Південний районний суд міста Кам`янського.

Суддя О.В.Бушанська