П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., за участю провідного спеціаліста ДОДТЛ СБ України майора ОСОБА_1 , особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого фахівцем з режиму секретності Державного підприємства «Управління відомчої воєнізованої охорони», зареєстрованого за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч. 1 п. 6 ст. 212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Начальником режимно-секретного органу ДП «Управління Вохор» за адресою: м. Київ, Кирилівська, 85, що у Подільському районі м. Києва, ОСОБА_2 , в період з 08.10.2025 по 30.10.2025, на якого покладено завдання щодо забезпечення режиму секретності на Підприємстві, не вжито заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та контролю за станом режиму секретності, внаслідок чого виникла загроза витоку секретної інформації.

ДП «Управління Вохор», згідно з пунктом 6 Порядку-939, проводить діяльність, пов`язану з державною таємницею, на підставі спеціального дозволу на провадження такої діяльності від 28.01.2025 № ДОДТЛЗ-2025-20 з терміном дії до 01.02.2026.

Обов`язки начальника режимно-секретного органу Підприємства виконує фахівець з режиму секретності ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог статті 21 Закону та пунктів 41, 42 Порядку-939, одними з основних завдань режимно-секретного органу є: своєчасне розроблення та реалізація заходів, що забезпечують охорону державної таємниці; виявлення та закриття каналів просочення секретної інформації, організація та ведення секретного діловодства; здійснення контролю за станом режиму секретності тощо.

Так, відповідно до наказу Фонду державного майна України від 12.06.2025 № 861 на ОСОБА_3 покладено виконання обов`язків генерального директора ДП "УПРАВЛІННЯ ВОХОР", проте у останнього відсутній допуск до державної таємниці, про що фахівцем з режиму секретності Підприємства ОСОБА_2 не було поінформовано СБ України.

Відповідно до статті 20 Закону та пункту 15 Порядку-939 спеціальний дозвіл надається за умови наявності у керівника підприємства допуску до державної таємниці, а у разі відсутності такого допуску спеціальний дозвіл може бути зупинено чи скасовано.

Також, згідно з пунктом 49 Порядку-939, керівник Підприємства у місячний строк з дати видання наказу про його призначення зобов`язаний подати до РСО Підприємства документи для оформлення допуску до державної таємниці, а керівник РСО протягом 40 днів з дня призначення, повинен подати до органу СБ України документи на оформлення такого допуску.

У зв`язку з тим, що на даний момент Підприємство провадить діяльність, пов`язану з державною таємницею, вся вхідна кореспонденція, у тому числі секретна, відповідно до пункту 305 Порядку-939, доповідається керівнику Підприємства.

Зокрема, відповідно до пункту 217 Порядку-939 запасні ключі від режимних приміщень та сховищ з матеріальними носіями секретної інформації ДП "УПРАВЛІННЯ ВОХОР" передаються керівнику Підприємства під особистий підпис у журналі обліку сховищ.

Отже, у керівника Підприємства ОСОБА_3 був безперешкодний доступ до відомостей, що містять державну таємницю, які підпадають під статтю 2.3.1 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом ЦУ СБУ від 23.12.2020 № 383, мають ступені секретності "таємно".

Враховуючи відсутність допуску у керівника Підприємства, в порушення вимог пунктів 23, 32, 34, 768 Порядку-939, фахівець з режиму секретності ОСОБА_2 не здійснив заходів щодо ліквідації режимно-секретного органу.

Всі вказані вище порушення є наслідком недотримання передбачених законодавством вимог забезпечення режиму секретності та недостатнього виконання вимог статей 21, 28 Закону України «Про державну таємницю» та пунктів 41, 42 Порядку № 939 та скоєні фахівцем з режиму секретності ДП "УПРАВЛІННЯ ВОХОР" ОСОБА_4 .

Суттєвою обставиною правопорушення є той факт, що як особа, на яку покладено обов`язки керівника режимно-секретного органу ДП "УПРАВЛІННЯ ВОХОР", ОСОБА_5 повинен сам вимагати від всіх працівників ДП "УПРАВЛІННЯ ВОХОР" неухильного виконання вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці (пункт «а» частина 9 статті 21 Закону України «Про державну таємницю») та здійснювати контроль за станом режиму секретності у Товаристві (пункт «є» частина 8 статті 21 Закону України «Про державну таємницю»), однак, як було встановлено, - особисто порушував чинне законодавство України у сфері охорони державної таємниці.

З метою попередження витоку секретної інформації, 08.10.2025 комісією

СБ України на підставі припису, підписаному Першим заступником Голови

СБ України, від 07.10.2025 реєстр. № 26/1/1-11607дск проведено позапланову тематичну перевірку стану охорони державної таємниці на Підприємстві, за результатами якої розголошення або втрати документів, що містять державну таємницю не виявлено.

Під час проведення позапланової перевірки на ДП "УПРАВЛІННЯ ВОХОР" комісією СБ України виявлено інші порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці.

- пункт 434 Порядку-939: на Підприємстві не проведено перевірку наявності секретних документів та інших матеріальних носіїв секретної інформації за ІІ квартал 2025 року;

- пункти 122, 123, 374, 376 Порядку-939: на Підприємстві не створено експертні комісію з питань таємниць та з питань експертизи цінності документів у складі трьох працівників, що не дозволяє на СРСД забезпечити виконання завдань у сфері охорони державної таємниці, виконання вимог законодавства під час провадження підприємством, діяльності, пов`язаної з державною таємницею;

- пункт 220 Порядку-939: на Підприємстві відсутній список відповідальних осіб (із зразками їх підписів) хто здає під охорону та знімає з охорони режимне приміщення;

- пункт 257 Порядку-939: на Підприємстві не заведено журнал за формою згідно з додатком 45 до Порядку. Спеціальний робочий зошит РСО (інв. реєстр. № 9) зареєстровано в журналі за формою згідно з додатком 48 до Порядку;

Вказане свідчить про те, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 пункту 6статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме останній не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

ОСОБА_2 в судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 п. 6 ст. 212-2 КупАП визнав повністю, зі складеним відносно нього протоколом був згодний, щиро каявся.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 83 від 29.10.2025 року, витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею від 28.10.2025 №26/1/1-12257дск, витягом з посадової інструкції (від 14.06.2022 року №26/1-730в-ДСК), Наказом ДП «Управління відомчої воєнізованої охорони» ДП «Управління Вохор» № 526-К від 12.04.2019 року про прийняття ОСОБА_2 на посаду фахівця з режиму секретності ДП «Управління Вохор» за сумісництвом, посадова інструкція фахівця з режиму секретності ДП «Управління Вохор», зобов`язання ОСОБА_2 у зв`язку з допуском до державної таємниці.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, з урахуванням обставин скоєння правопорушення, з урахуванням особи правопорушника, та обставин, що пом`якшує та обтяжує відповідальність, вважає необхідним застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 п. 6 ст. 212-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке обране йому стягнення, відповідно до ст. 23 КУпАП, буде мірою відповідальності та застосовано з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, та запобігати вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 665,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 212-2, 283, 284, 285, 287-289, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 п. 6 ст. 212-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя Н. М. Ларіонова