П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, яка притягається до відповідальності, розглянувши матеріали справи, що надійшли від Відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасово не працюючого, документ, що посвідчує особу: на момент затримання особи відсутній, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №000562Е від 19.01.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 19.01.2026 о 11:30, на відстані 100 метрів до державного кордону України, на напрямку 264 прикордонного знаку (Оноківська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) інспектором групи моніторингу обстановки був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон, повторно протягом року. Своїми діями порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП

Особа, яка притягається до відповідальності громадянин України ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом обізнаний з даних протоколу. На момент розгляду справи в суді від особи, якій інкримінується вчинення даного адміністративного правопорушення жодних заяв або клопотань до суду не надходило. В матеріалах справи наявна заява, згідно з якою особа просить розглянути справу без її участі. Згідно з вимогами ст. 277 КУпАП дана категорія справ розглядається протягом доби. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади .

Згідно ч. 2 вказаної норми, відповідальність передбачена за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він вчинив адміністративне правопорушення, а саме: 19.01.2026 о 11:30, на відстані 100 метрів до державного кордону України, на напрямку 264 прикордонного знаку (Оноківська територіальна громада Ужгородського району Закарпатської області) інспектором групи моніторингу обстановки був виявлений та затриманий громадянин ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон, повторно протягом року. Своїми діями порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно наявного в матеріалах справи рапорту водія 1-ї групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) сержанта ОСОБА_2 від 20.01.2026 року вбачається, що період з 08:00 19.01.2026 по 09:00 20.01.2025 року виконував наказ на охорону державного кордону України старшим прикордонного наряду «Група реагування». О 11 год. 19 хв. відбулось спрацювання сигналізаційного комплексу на напрямку 266 прикордонного знаку. О 11 год. 26 хв. було виявлення подолання загороджувального паркану, у вигляді розтягнутих нитей колючого дроту, та доріжки слідів від 1-ї невідомої особи в сторону державного кордону на напрямку 266 прикордонного знаку. О 11 год. 30 хв. було виявлено та затримано одну невідому особу чоловічої статі, на відстані 100 метрів до державного кордону України, на напрямку 264 прикордонного знаку. Затриману особу ідентифіковано як громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вищевказаного громадянина України було затримано за порушення вимог ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, а саме за спробу незаконного перетинання державного кордону України, повторно протягом року, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а також за порушення вимоги п. 7 «Положення про прикордонний режим», затвердженого постановою КМУ від 27.07.1998 року № 1147, а саме перебував у межах прикордонної слуги без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби України, повторно протягом року, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно ст.ст.245, 280КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

За наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №000562Е від 19.01.2026 року, протоколом про адміністративне затримання від 19.01.2026 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 19.01.2026, згідно з яким в особи якій інкримінується вчинення даного адміністративного правопорушення було вилучено тільки особистий одяг, жодні інші речі в особи не вилучалися, рапортом водія 1-ї групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) сержанта ОСОБА_2 від 20.01.2026 року та схемою місця затримки правопорушника на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19.01.2026 року.

Вищевказані докази підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП встановлено ті ж самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що особою таке правопорушення було вичинено повторно протягом року, оскільки згадується така обставина виключно в протоколі про адміністративне правопорушення, протоколі про адміністративне затримання та рапорті.

Інших доказів в матеріалах справи, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення повторно протягом року, матеріали справи не містять. Водночас, факт спроби незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску доведений поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, наявність в діях ОСОБА_1 кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме «вчинено повторно протягом року» не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, а отже його дії слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 204-1 КУпАП на ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як вчинення спроби незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України.

Зазначені в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях кваліфікуючої ознаки повторного вчинення адміністративного правопорушення не погіршує, а навпаки покращує правове становище особи.

При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а отже приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.204-1КУпАП у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 7, 9, 33, 204-1, 245, 251, 277, 280, 307 та 308 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ч.2 ст.204-1 КУпАП на ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасово не працюючого, документ, що посвідчує особу: на момент затримання особи відсутній, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області І.В. Логойда