Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2476/25
Провадження № 3/382/12/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 789389 від 26.10.2025 року ОСОБА_2 26.10.2025 року о 11 год. 15 хв. с. Лемешівка по вул. Паркова керуючи ТЗ ЮНЗ тракторор-колісний д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маяка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 та 8.9б ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Судова повістка направлялася на адресу місця проживання. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП його присутність у вказаній категорії справи не є обов`язковою.

Про надходження на розгляд суду вказаної справи, враховуючи судову практику ЄСПЛ, було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 789389 від 26.10.2025 року, " 26.10.2025 року о 11 год. 15 хв. с. Лемешівка по вул. Паркова громадянин ОСОБА_1 керуючи ТЗ ЮНЗ тракторор-колісний д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маяка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 та 8.9б ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП".

До матеріалів справи додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 703230 від 26.10.2025 року; рапорт органу поліції від 26.10.2025 року; довідкою про встановлення особи водія; довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами; довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП; відеозаписами події долученого поліцейськими на ДВД-диску.

Як вбачається із рапорту органу поліції складеного поліцейським СРПП ВП № 2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Тарасенком А. В. від 26.10.2025 року "доповідаю Вам, що 26.20.2025 року перебуваючи на добовому чергуванні в складі патруля «Градус-310» в с. Лемешівка, був виявлений гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від мобілізації. Під час оформлення адмін матеріалів за порушення ПДР на останнього, він втік на своє подвір`я та сховався між господарськими будівлями. Тому доставити ОСОБА_1 до РТЦК не надалось можливим."

Крім цього, до матеріалів справи додано відео з боді-камер з місця події №№ 855572, 8559804 працівників поліції від 26.10.2025 року, на яких зафіксовано лише рух трактору та транспортного засобу працівників поліції. При цьому, з відеозапису неможливо встановити хто взагалі керував транспортним засобом, тобто водія.

В протоколі та довідці в графі "особу встановлено" зазначено "паспорт громадянина України", разом із тим, в матеріаліх справи відсутні будь-які докази встановлення особи, а саме ОСОБА_1 .

При цьому, з досліджених матеріалів справи беззаперечно встановити чи саме ОСОБА_1 вчинив дії, про які вказано у протоколі, неможливо.

Таким чином, будь-яких доказів того, що невідомою особою, яка здійснила адміністративне правопорушення, є ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Крім цього, жодних пояснень з місця події додано до матеріалів справи не було.

Також суд звертає увагу, що до матеріалів справи не додано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол особою не підписано.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що інкримінується, матеріали справи не містять. Таким чином, матеріали справи фактично містять лише документи (протокол, рапорт, заява, пояснення), які складені працівниками поліції в односторонньому порядку.

Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми законодавства, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 51, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя М. М. Нарольський