П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Волкова Н.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої оператором відділення ТОВ «Нова Пошта»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 690922, 11.12.2025 близько 09 год 30 хв. ОСОБА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України,внаслідок чого її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні Сагунівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів в АДРЕСА_2 , вчинив хуліганські дії відносно вчительки ОСОБА_3 , які виражалися в образливих висловлюваннях, що принижує честь та гідність вчителя.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

13 січня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подала клопотання про закриття адміністративного провадження, обґрунтовуючи тим, що надані матеріали справи не містять жодних доказів ухилення нею від виконання батьківських обов`язків, не підтверджують системності чи вини саме з її боку, а описують разове порушення поведінки у навчальному закладі, що не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Також просить врахувати, що при складанні адміністративного протоколу не було враховано той факт, що дії її малолітнього сина ОСОБА_4 були вчинені не з хуліганських мотивів, а як наслідок неправомірних дій зі сторони вчительки.

ОСОБА_1 вину увчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не визнала.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, дійшла до наступних висновків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме ст. 150 Сімейного кодексу України, положенням якої передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Однак, всупереч вимогам ст. ст. 256 та 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні Сагунівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів в АДРЕСА_2 , вчинив хуліганські дії відносно вчительки ОСОБА_3 , які виражалися в образливих висловлюваннях, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як мати, систематично ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини.

Суд зазначає, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства, а також мета порушення громадського порядку та спокою громадян. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм будь-якого хуліганства, в тому числі і дрібного хуліганства.

При цьому, зміст і спрямованість діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій особи, відносно якої складений протокол, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Також судом враховується, що відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 р., у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративне правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 690922 не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, при цьому не вказано в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено, а самі по собі образливі висловлювання малолітнього ОСОБА_2 не є вчиненням хуліганських дій, оскільки у даному випадку громадський порядок і спокій громадян не порушується.

Таким чином, суд вважає, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не було надано доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Отже, провадження у справі належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП .

Керуючись ст.ст. 9, 33, 184, 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суддя,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н. С. Волкова